АПЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року

м. Чернівці

справа № 718/2765/24

провадження 22-ц/822/82/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року, головуючий у першій інстанції Масюк Л.О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у серпні 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини.

Зазначала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєструвано шлюб, про що у Кіцманському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зроблено відповідний актовий запис № 1 14 січня 2021 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 з грудня 2023 року проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає.

Рішенням Кіцманського районного суду м.Чернівці від 10 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 27 лютого 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Вказувала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню трирічного віку.

Посилалася на те, що ОСОБА_2 не працевлаштований, однак є працездатним, працює за наймом, на утриманні інших осіб не має.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 2000 грн щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 21 серпня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в сумі 1000 грн щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Звернуто до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року змінити в частині стягнення аліментів на утримання дружини, виключити з резолютивної частини пункт про стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 в сумі 1000 грн щомісяця до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає про неспроможність сплачувати аліменти на утримання дружини в сумі 1000 грн щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

Вказує, що офіційно не працевлаштований, отримує лише державну соціальну допомогу інвалідам ІІІ групи в сумі 2361 грн.

Має ряд захворювань, які потребують чималих витрат на лікування.

Стягнення аліментів на утримання дружини в сумі 1000 грн щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку ставить його у важке матеріальне становище.

Вважає не доведеним ОСОБА_1 матеріальне становище ОСОБА_2 та його спроможність надавати утримання дружині.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303ЦПКУкраїни лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

ОСОБА_2 рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини не оскаржується.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів частково, суд першої інстанції вважав, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 21 серпня 2024 року до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в сумі 1000 грн щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано факт проживання дитини з ОСОБА_1 , матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є молодою працездатною особою, оскільки ІІІ гурпа інвалідності, яка встановлена ОСОБА_2 до листопада 2024 року, не передбачає застереження до працевлаштування, інших утриманців немає.

Водночас суд першої інстанції вважав, що таке утримання не порушуватиме прав стягувача ОСОБА_1 , платника аліментів ОСОБА_2 та сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів дітей.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що у Кіцманському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зроблено відповідний актовий запис № 1 14 січня 2021 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Кіцманського районного суду м.Чернівці від 10 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 27 лютого 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №354338 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, протипоказана важка фізична праця, інвалідність встановлена на строк до 01 листопада 2024 року.

За довідкою Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 09 вересня 2024 року №587/08-01-27 ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу інвалідам ІІІ групи в сумі 2361 грн.

На підставі довідки Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 09 жовтня 2024 року №828/2403.04.-1-24 ОСОБА_2 як безробітний на обліку в Ціцманському управлінні Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості не зареєстрований.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 19 верес ня 2024 року №722 ОСОБА_2 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії, не перебуває.

Згідно із витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №145 від 23 вересня 2024 року, виданий Ставчанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу з реєстру Ставчанської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області від 30 березня 2024 року №2023/002654637 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у будинку АДРЕСА_2 .

За витягом з реєстру Ставчанської територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області від 25 липня 2024 року №2024/008837704 ОСОБА_5 зареєстрована та проживає у будинку АДРЕСА_2 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

За змістом частини першої статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі частини 1 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною четвертою статті 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Верховний суд у постанові від 13 червня 2019 року у справі № 201/2097/17 (провадження № 61-26230 ск 18) вказав, що у частинах другій та четвертій статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

Також Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначив, що тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Відповідно наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

За довідкою Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 09 вересня 2024 року №587/08-01-27 ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу інвалідам ІІІ групи в сумі 2361 грн.

На підставі довідки Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 09 жовтня 2024 року №828/2403.04.-1-24 ОСОБА_2 як безробітний на обліку в Ціцманському управлінні Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості не зареєстрований.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 19 верес ня 2024 року №722 ОСОБА_2 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії, не перебуває.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №354338 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, протипоказана важка фізична праця, інвалідність встановлена на строк до 01 листопада 2024 року.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що не спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини в сумі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки офіційно не працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи та отримує державну соціальну допомогу в сумі 2361 грн.

Наведені обставини були предметом дослідження під час розгляду справи судом першої інстанції, а у силу частини четвертої статті 84 СК України ці обставини не позбавляють права ОСОБА_1 на її утримання.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 13 червня 2019 року у справі № 201/2097/17.

Водночас судом першої інстанції враховано, що за довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №354338 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01 листопада 2024 року, відповідно до висновку про умови та характер праці протипоказана важка фізична праця.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про спроможність ОСОБА_2 надавати утримання дружині в сумі 1000 грн щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на наведене рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року в частині, що оскаржується, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року в частині, що оскаржується, підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 04 лютого 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак