Справа № 2-2326/11
Провадження №6/523/50/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15 в м. Одеса, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів,

В С Т А Н О В И В

Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» - Коваленко С.О. звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів. В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 30.03.2011 року по цивільній справі № 2-2326/11, позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 786 893 гривень 84 копійок, понесені судові витрати в розмірі по 910 гривень з кожного. За виконавчими листами були відкриті виконавчі провадження № 35499684, 27975160. ТОВ «Консалт Солюшенс», як правонаступник ПАТ «Ерсте Банк» виконавчі листи від позивача не отримувало, що підтверджується актом від 03.02.2021р. У зв`язку з чим, стягувачем були напралені запити до виконавчої служби, щодо надання інформації про відкриття виконавчих проваджень та стан їх виконання. Як було з`ясовано заявником виконавчі документи перебували на виконанні в органах ДВС, відносно ОСОБА_1 виконавче провадження було завершено на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на той час), відносно ОСОБА_2 виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто, проте виконавчі листі первісному стягувачеві не надходили. Таким чином, виконавчі листи, на думку заявника були втрачені під час пересилки. Враховуючи, що стягувач не отримував ані постанов про повернення виконавчих документів, ані виконавчих документів та не був обізнаний про їх завершення, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з поважних та незалежних від стягувача причин. Дані обставини сталі підставою для звернення до суду.

Учасники справи в призначене судове засідання не з`явились. Про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника ТОВ «Консалт Солюшенс» - Воронцової Я.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повернулись поштові повідомлення з відміткою пошти « адресат відсутній за вказаною адресою». Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. (ч.3 ст.433 ЦПК України).

Вивчивши заяву, матеріали цивільної справи №2-2326/11, суд прийшов до наступного висновку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2011 року по цивільній справі № 2-2326/11позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 786 893 гривень 84 копійок, понесені судові витрати в розмірі по 910 гривень з кожного. На виконання зазначеного рішення Суворовським районним судом міста Одеси 01.08.2011 р. видано виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження № 35499684, 27975160.

16 листопада 2021 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 2-2326/11 заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» було задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2011 року у справі № 2-2326/11 з Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс».

Згідно акту приймання -передачі оригіналів документів від 03.02.2021р., банком ПАТ «ФІДОБАНК», який є повним правонаступником ВАТ «Ерсте Банк» передано новому кредиторові ТОВ «Консалт Солюшенс» всі наявні документи кредитної справи № 014/1581/74/03221 оригінали виконавчих листів в переліку відсутні.

З відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 19.01.2024 року за вих.№4374/03.2-06 вбачається, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), здійснювалось виконавче провадження №27975160 з примусового виконання виконавчого листа №2-2326/11 виданого 01.08.2011 Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості на загальну суму 3 786 893,84 грн., яке 13.09.2013 було завершено з підстав, визначених п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Також, у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), здійснювалось виконавче провадження №35499684 з примусового виконання виконавчого листа №2-2326/11 виданого 01.08.2011 Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості на загальну суму 3 786 893,84 грн., яке 25.06.2013 було завершено з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Надати більш детальну інформацію за виконавчими провадженнями унеможливлено, у зв`язку із закінченням трирічного терміну їх зберігання.

З відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №03.01/1915 від 22.01.2024 вбачається, що надати запитувані документи немає можливості у зв`язку з тим, що матеріали виконавчих проваджень №27975160, 35499684 знищені за закінченням строку зберігання.

З відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПУАТ «ФІДОБАНК» з ринку від 29.01.2024 року за №069-163/24 вбачається, що на адресу Фонду та ПУАТ «ФІДОБАНК» оригінали виконавчих документів №2-2326/11 виданих 01.08.2011 Суворовським районним судом м.Одеси щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не надходили.

З даних офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень (www.asvpweb.rninjust.gov.ua) станом на 03.10.2024 рік виконавчі провадження Маймескула О.В., ОСОБА_2 завершені та на виконанні не перебувають.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У відповідності до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час розгляду заяви) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цивільній справі №523/15480/13ц та набрання ним законної сили, було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. (Закон №1404-VIII).

Згідно ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як було встановлено судом, виконавчі листи було видано 01.08.2011 року, виконавче провадження було відкрито відносно ОСОБА_2 03.08.2011 року, відносно ОСОБА_1 03.08.2011р..

25 червня 2013 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону Україна «Про виконавче провадження»(№606-XIV), у редакції, чинній на момент прийняття рішення виконавчий лист відносно ОСОБА_2 повернуто стягувачу. 13 вересня 2013 року на підставі п.4 частини першої статті 47 Закону Україна «Про виконавче провадження»(№606-XIV), виконавчий лист відносно ОСОБА_1 було повернуто стягувачеві.

Враховуючи, що Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 в п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» було встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), то має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05.10.2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Таким чином, саме з 25 червня 2013р. та з 13 вересня 2013р. слід відраховувати трьох річний строк повторного пред`явлення виконавчого листа № 2-2326/11 до виконання, який в силу ст.22 Закону №606-XI було перервано та строк пред`явлення виконавчого листа становив до 25 червня 2016 року та до 13 вересня 2016 року, відповідно.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, приписи підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України Про виконавче провадження та частини першої статті 433 ЦПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаного кодексу не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 21.08.2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду виклала висновок про те, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у цій справі залежить від наявності підстав для поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України№ 5-рп/2013від 26червня 2013року у справі № 1-7/2013, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27січня 2010року №3-рп/2010 у справі № 1-7/2010). Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Як було встановлено судом, виконавчі листи були направлені первісним стягувачем ПАТ «Ерсте Банк» для виконання до Відділу примусового виконання рішень та не поверталися до нього після винесення державним виконавцем постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві. Новим стягувачем ТОВ «Консалт Солюшенс» було з`ясовано, що виконавчі провадження № 27975160, 35499684 знищені за закінченням встановленого терміну зберігання. Згідно акту приймання передачі оригіналів документів від 03.02.2021р. оригінали виконавчих листів та документи, які б свідчили про його повернення стягувачу відсутні.

За правилами частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, що діяв на час винесення постанови про повернення виконавчих листів, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 Закону№ 606-XIV, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як було встановлено судом, виконавчий лист було пред`явлено до виконання, проте згодом державний виконавець прийняв рішення про його повернення. Доказів, що оригінал виконавчого документа був вручений стягувачу в спосіб і порядок, визначений Законом, матеріали справи не містять. А тому стягувач не міг бути обізнаний щодо закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа впродовж тривалого часу.

ТОВ «Консалт Солюшенс» набувши статусу нового стягувача на підставі ухвали суду від 16 листопада 2021 р. звернулось з запитами до відділів ДВС з метою з`ясування стадії виконавчих провадженні відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за наслідками яких було з`ясовано, що на виконанні такі не перебувають.

Суд приходить до висновку, що як первісний стягувач так і новий стягувач вчинили дії щодо порушення процедури примусового виконання судового рішення передавши його до виконання до органів ДВС, обов`язками здійснювати контроль за ходом виконавчого провадження, сторони виконавчого провадження, в тому числі стягувач, законом не наділені, а тому передавши виконавчий лист державному виконавцю, стягувач тим самим перервав перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із частиною третьою статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, оскільки факт повернення виконавчого листа стягувачу у справі не встановлений, відсутні підстави вважати, що строк його пред`явлення до виконання поновлювався та у заявника виник обов`язок пред`являти виконавчий лист до виконання повторно після переривання строку.

Як встановлено судом, станом на день подання зазначеної заяви оригінали виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на примусовому виконані не перебувають. Згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень наявна інформація щодо відкриття виконавчого провадження стосовно Боржників відсутня.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у його постановах, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, про те, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, а також враховуючи, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, приймаючи до уваги, що судове рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист, не виконано і не втратило своєї законної сили, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви ТОВ « Консалт Солюшенс».

Керуючись ст. ст. 12,13,258-260, 353, 433, 442, п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів виданих Суворовським районним судом м.Одеси на підставі рішення суду від 30.03.2011 року по цивільній справі №2-2326/11.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого листа на примусове виконання рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 30 березня 2011 року по справі №2-2326/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк`до Маймескула Олега Васильовича, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повну ухвалу суду складено та підписано 25 березня 2025 року.

Суддя