_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1672/11
Провадження № 2-зз/947/45/25
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

25.03.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря - Тіщенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси заяву позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.11.2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, у вигляді арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 10570615 від 03.12.2010 року та на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 10571141 від 03.12.2010 року).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 року справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, до канцелярії суду ним було подано заяву, якою він просив розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову без його участі та задовольнити.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про скасування заходів забезпечення позову за відсутності заявника, оскільки докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду заяви по суті.

Суд, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Однією із умов, визначених ст.158 ЦПК України, є скасування заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника по справі.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 1512/2-1672/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Відповідно довідки консультанта суду ОСОБА_3 від 20.03.2025 року вбачається, що цивільну справу №1512/2-1672/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, було знищено за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.11.2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргуз метою забезпечення позову було накладено арешт на наступні квартири квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 10570615 від 03.12.2010 року; квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 10571141 від 03.12.2010 року), які належать ОСОБА_1 . Копію ували направити до Третьої державної нотаріальної контори для виконання.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.08.2011 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 559145 гривень 49 копійок. В іншій частині позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Позивач ОСОБА_2 у 2011 році звернувся до Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вищевказаного судового рішення.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Капсамун О.В. від 02.11.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1672/11 виданого Київським районним судом м.Одеси про стягнення грошової суми в розмірі 559145,49 грн. з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 закінчено. У мотивувальній частині постанови вказано, що боржником грошова сума, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуто. У результативній частині постанови також вказано припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Копію постанови направити сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ.

Однак, з невідомих причин вказана постанова виконавчої служби не була виконана, чи не була надіслана належним органам, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 27.02.2025 року наявні відомості щодо арешту нерухомого майна, накладені на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 30.11.2010 року.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключається з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Втім, при закінчені виконавчого провадження в порушення ч.ч. 1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника накладений постановою державної виконавчої служби знято не було, що суттєво обмежує права заявника, як власника нерухомого майна на розпорядження майном та свідчить про необхідність його скасування.

Крім того, заявник звертає увагу суду на той факт, що при накладенні арешту на майно було зроблена помилка у зазначені номеру будинку квартири, що належить заявнику на праві власності, зокрема вказано квартира АДРЕСА_2 , замість вірного будинок АДРЕСА_3 .

Однак, суд зазначає, що відомості щодо адреси майна або будь-які інші відомості щодо майна повинні співпадати з даними ухвали суду, на підставі якої було внесено відомості до Державного реєстру заборон відчуження майна.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту /заборони/ на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право заявника на вільне володіння своїм майном, внаслідок чого заявника позбавлено змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.4 ст.158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доцільним заяву ОСОБА_1 задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2010 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.153, 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.11.2010 року по цивільній справі № 2-7864 2010 рік, про накладення арешту на наступні квартири, які належать ОСОБА_1

- квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 10570615 від 03.12.2010 року;

- квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 10571141 від 03.12.2010 року).

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м.Одеса, вул.Черняховського, 6/ - до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.03.2025 року.

Суддя Гниличенко М. В.