Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/7122/24
Провадження №: 2/332/810/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі судового засідання - Петракей Р.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , в особі представника адвоката Новікова Ігоря Олександровича до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , в особі представника адвоката Новікова Ігоря Олександровича звернулися до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у неприватизованій квартирі АДРЕСА_1 . Відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 .

Позивачі звернулись до КП «Запоріжремсервіс» із заявою на приватизацію вказаної вище квартири, отримали всі необхідні засвідчені документи. Після збору та отримання всіх документів, в липні 2024 року звернулись до Районної адміністрації Запорізької ради по Заводському району відділ приватизації житла за отриманням свідоцтва на право власності на житло та подали повний пакет документів. 25.07.2024 отримали відмову в реалізації права на приватизацію, де роз`яснено, що у зв`язку з ненаданням ними довідки про реєстрацію місця проживання особи на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 27.08.2015 по 10.05.2016 та документів, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації та копії ордеру про надання позивачам житлової площі, при цьому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного позивачі просять зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від позивачів пакет документів на приватизацію вказаної квартири за відсутності ордеру про надання житлової площі на вказану квартиру, документів, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації та за відсутності довідки про реєстрацію місця проживання особи на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 27.08.2015 по 10.05.2016.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження, підготовче судове засідання призначене на 25.03.2025 року.

У підготовчому судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому судовому засіданні відповідач позов про визнає у повному обсязі. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи.

Згідно свідоцтва про народження від 25.08.1990, серія НОМЕР_1 матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 ( а.с. 21).

Батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.09.2015, серія НОМЕР_2 ( а.с. 18).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 04.01.1989 по теперішній час, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 06.06.2024 ( а.с. 9).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 31.08.1990 по теперішній час, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 13.06.2024 ( а.с. 12).

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 10.05.2016 по теперішній час, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 13.06.2024 ( а.с. 19).

Згідно інформаційного листа Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 22.11.2024 №06.4-12/02/711 інформація стосовно реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 в період з 27.08.2015 по 10.05.2016 відсутня ( а.с. 15).

Відповідно до Технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 належить Територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Вказана квартира має загальну площу 43,5 кв. м., в т. ч. житлової 29,3 кв.м. ( а.с. 25-30).

Згідно довідки КП «Запоріжремсервіс» ЗМР особовий рахунок № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 43,5 кв. м., в т. ч. житлової 29,3 кв.м. відкрито на ОСОБА_1 ( а.с. 13).

Відповідно до довідки ПАТ «Запоріжсталь» від 19.06.2024 №103/1961 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в період з 01.01.1993 по 09.02.2000 не приймали участі в приватизації квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 16).

Відповідно до листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 01.05.2024 №М-0883 «Про розгляд звернення», наданого у відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо видачі корінця обмінного ордера за 1989 рік на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Запорізької міської ради від 24.06.2009 №33 припинена діяльність державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» шляхом ліквідації. До департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради передано на зберігання справи ліквідованого ДКП «Бюро обміну житлової площі» лише з 01.01.19994 року. Враховуючи зазначене, надати запитувану інформацію не уявляється можливим ( а.с. 17).

Відповідно до Довідки АТ «Ощадбанк» від 20.06.2024 №107.357-23/645, ОСОБА_1 , 21.03.1960 р.., не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 22).

Відповідно до Довідки АТ «Ощадбанк» від 20.06.2024 №107.357-23/644, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 23).

Відповідно до Довідки АТ «Ощадбанк» від 20.06.2024 №107.357-23/643, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 24).

Позивач ОСОБА_1 звернулася до відділу приватизації житла районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району з заявою про приватизацію зазначеної вище квартири.

Однак, листом № М-683-З-868 від 25.07.2024 заступника голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від документи позивачу були повернуті через відсутність ордеру про надання житлової площі на вказану квартиру, документів, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації та відсутність довідки про реєстрацію місця проживання особи на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 27.08.2015 по 10.05.2016 ( а.с. 31-32).

Згідно з статей 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п. 20 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового Фонду» є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно зі ст.2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках(житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі-квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій,- природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 3 зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).

Згідно зі змістом ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Таким чином, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передбачено такої підстави для відмови у приватизації, як відсутність реєстрації місця проживання в певний період.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 04.01.1989 по теперішній час, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 31.08.1990 по теперішній час та Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.05.2016 по теперішній час.

Крім того, частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, законність їх проживання ніхто не оспорює, крім того, відсутні перешкоди, передбачені Законом щодо приватизації, але відсутність ордеру про надання житлової площі на вказану квартиру, документів, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації та відсутність довідки про реєстрацію місця проживання особи на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 27.08.2015 по 10.05.2016позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію житла.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , в особі представника адвоката Новікова Ігоря Олександровича до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 документи і прийняти рішення щодо приватизації квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 за відсутності ордеру про надання житлової площі на вказану квартиру, документів, що підтверджують невикористання громадянами житлових чеків для приватизації та за відсутності довідки про реєстрацію місця проживання особи на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , в період з 27.08.2015 по 10.05.2016.

Повний текст рішення складено 25.03.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Марченко