Справа № 569/2821/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача Гавриленко Л.А.,

представника відповідача адвоката Троцюка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвне справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 24046,34 грн., суму пені в розмірі 761,32 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 2310,89 грн, суму трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 624,21 грн та витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 3028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго», здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Проте, внаслідок порушення зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01.02.2025 року у відповідачів виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 24046,34 грн. за період з 01.09.2015 року по 31.01.2025 року.

Ухвалою суду від 18.02.2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від18.02.2025 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Троцюка О.С. 03.03.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що відповідач ОСОБА_1 визнає обставини користування послугою з централізованого опалення та гарячого водопостачання по АДРЕСА_1 , утворення певної заборгованості. Однак, відповідач ОСОБА_1 заперечує ухилення від добровільного погашення заборгованості. Так з приводу існуючої заборгованості та можливості її розстрочення у зв`язку з тяжкою хворобою та неплатоспроможністю відповідач ОСОБА_1 звертався до керівника ТОВ «Рівнетеплоенерго». Втім у розстроченні заборгованості йому було усно відмовлено і позивач звернувся до суду. Скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 встановлено рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/9979/24 від 30 січня 2025 року за позовом AT «СЕНС - БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором та у справі №569/16694/23 від 22 листопада 2023 року за позовом AT КБ «ПРИВАТБАНК» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того зазначає, що позивач посилається на розрахунок вартості наданих послуг відповідно до тарифів, проте у оборотній відомості (сторінка 1, графа «3 тариф по опаленню» та «6 тариф по ГВП») за період з 09.2015 р. по 01.2019 р. тарифи не зазначені, що не дозволяє перевірити достовірність нарахувань та встановити дійсні суми, що підлягають стягненню.

Не підтверджений також позивачем обсяг спожитої послуги, оскільки до оборотної відомості не додані первинні документи здійснення технічного обліку матеріальних та енергетичних ресурсів, а також комерційного обліку теплової енергії, обов`язок здійснення якого у відповідності із Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року № 2119-VIII покладено на позивача частиною 2 статті 25 Закону України «Про теплопостачання». Посилання позивача на пункт 45 Договору з нарахуванням пені у розмірі 0,01 % від суми боргу 19 624,24 грн. за кожен день прострочення також є необґрунтованим, оскільки позивач не конкретизує у позові до якого саме із типових договорів приєднався відповідач. Пеня у розмірі 0,01 % від суми боргу 19 624,24 грн. розрахована необґрунтовано, відповідач позбавлений можливості самостійно обчислити та надати суду належний розрахунок заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, інфляційних, трьох відсотків річних та пені. Таким чином вважає, що позовна заява з доданими до неї витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оборотною відомістю за період з 09.2015 р. по 02.2025 р. особовий рахунок № НОМЕР_1 , розрахунком пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних не доводить за встановленими статтями 76 - 81 ЦПК України правилами позовних вимог.

Також представник відповідача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.09.2015 по 02.04.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, щодо застосування строку позовної давності заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Троцюк О.С. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Також просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.09.2015 по 02.04.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання.

Заслухавши пояснення учасників справи дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Власниками квартири АДРЕСА_2 , за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2025 року є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності.

Відповідно до частин 1, 4 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір встановлений договором або законом.

Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України Про житлово-комунальні послуги , а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічні положення містить ст.7 Закону України Про житлово-комунальні послуги , в редакції чинній на час розгляду справи.

Згідно ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ Рівнетеплоенерго за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради №137 від 09 жовтня 2008 року, №6 від 04 січня 2011 року (з відповідними змінами) та постановами НКРЕКП Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг , зокрема, №449 від 23.04.2014 р., №569 від 23.05.2014, №664 від 13.06.2014р., №792 від 27.06.2014 р., №146 від 17.10.2014р., №1171 від 31.03.2015 р., №174 від 21.05.2015 р., № 1101 від 09.06.2016 р. та №1536 від 28.12.2017 р., №1792 від 11.12.2018р. та Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 29.10.2021 р. №99 « про внесення змін до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.10.2021 р. №98 «Про встановлення тарифів ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Відповідачі своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів не виконують, у зв`язку з чим згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01 лютого 2025 року у відповідачів виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 24046,34 грн.

За розрахунком позивача, пеня за період з 01 лютого 2024 року по 31 січня 2024 року становить 761,32 грн, інфляційні втрати на суму боргу - 2310,89 грн, три проценти річних від простроченої суми - 624,21 грн.

Згідно ч.1 ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремою.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов є обгрунтований.

Разом з тим, відповідачем зроблено заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

30 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі закон № 540-IX), який набрав чинності 02 квітня 2020 року, який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину.

Так, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі.

З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02 квітня 2020 року, не є продовженими.

Із наведеного вбачається, що позовна давність по заборгованості у період з вересня 2015 року по березень 2017 року щодо щомісячних платежів від моменту прострочення яких до введення карантину минуло три роки спливла до введення карантину, а тому на неї дія пункту 12 Перехідних положень до ЦК України щодо продовження строку позовної давності не поширюється.

Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо решти періоду заборгованості починаючи з березня 2017 року припадає на час дії карантину та воєнний стан, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст. 12, 19 Перехідних положень до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину та період дії воєнного стану в Україні. При цьому, послуги, надані у березні 2017 року, споживач мав оплатити до 20 квітня 2017 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з квітня 2017 року.

Також, за змістом ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням зобов`язаною особою в період перебігу позовної давності дії, що свідчить про визнання нею боргу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Позивачем не надано доказів, з яких можливо було б встановити, що, сплачуючи певні суми за централізоване опалення та гаряче водопостачання відповідачі визнавали всю суму боргу, а не лише його частину.

За таких умов, враховуючи, що сплата комунальних послуг відбувається шляхом оплати щомісячних платежів, у суду не має підстав вважати, що частковою оплатою послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідач визнавала всю суму боргу, що утворився з вересня 2015 року, та що такі дії відповідача призвели до переривання строку позовної давності.

Позивач не надав суду доказів поважності причин пропуску позовної давності та не просить такий поновити.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з квітня 2017 року по січень 2025 року. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 22048 грн 05 коп.

Також відповідно до наявної у відповідачів заборгованості з врахуванням строку позовної давності, оскільки станом на 01.02.2024 заборгованість становила 17626,25 грн, з урахуванням проплат станом 01.03.2024 становила 16103,66 грн., відповідно судом здійснено розрахунок пені, інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми, яка становить: пеня в розмірі 545 гривень 50 копійок, сума інфляційних витрат 1856 гривень 56 копійок, три проценти річних 447 гривень 13 копійок та підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення (91,68%) а отже із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1388,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 22048 гривень 05 копійок, пеня в розмірі 545 гривень 50 копійок, сума інфляційних витрат 1856 гривень 56 копійок, три проценти річних 447 гривень 13 копійок, всього 24897 гривень 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 1388 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 1388 гривеь 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», місцезнаходження: м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2025 року.

Суддя Харечко С.П.