Провадження № 2/161/2294/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2024 року позивач ОСОБА_3 через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що з 16.11.2018 року до 12.12.2022 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, за час якого у них народилось двоє спільних дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що згідно з судовим наказом, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області 16.09.2024 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно. Із встановленим розміром аліментів не погоджується. Зазначає, що він є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 з жовтня 2022 року, а відтак має достатнє грошове забезпечення. Попри те, що його дохід зріс, йому необхідно здійснювати за власні кошти витрати на купівлю дороговартісного спорядження та засобів захисту для виконання бойових завдань. Крім того, у зв`язку з проходженням військової служби, значно погіршився стан його здоров`я, тому він змушений нести додаткові витрати на постійні огляди, профілактику та лікування. Разом з тим, вказує, що виконує свій обов`язок щодо утримання батьків, які є пенсіонерами. Наголошує, що розмір аліментів повинен бути розумним та справедливим, аліменти повинні використовуватись виключно для задоволення потреб дітей і не можуть слугувати для безпідставного збагачення отримувача аліментів. Так, відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші доходи, загальна сума його доходів за 2023-2024 роки становить 892982,09 грн., що в середньому дорівнює 49610.10 грн. за місяць (1/3 з цієї суми = 16 536,70 грн. аліментних платежів на місяць в середньому вираховуються з позивача, тобто 8 268,35 грн. на одну дитину). Зазначає, що розмір аліментів, який встановлений судовим наказом на одну дитину, значно перевищує прожитковий мінімум на одну дитину та ставить батька у нерівне становище з матір`ю, та нівелює законодавчий припис щодо обов`язку матеріального утримання дитини обома батьками. Вважає, що оскільки з нього стягується аліментний платіж в розмірі 16536,70 грн., то відповідачка повинна надати грошове забезпечення в такому ж розмірі, інакше, обов`язок по утриманню дітей перекладається виключно на батька. Крім того, відповідач має підтвердити, що саме такий розмір грошових коштів є необхідним для дітей.У свою чергу, вказує, що відповідачка постійно маніпулює дітьми, дозволяє з ними спілкуватись лише після отримання від нього коштів. У свою чергу, він неодноразово ініціював побачення з дітьми, коли приїжджав додому на декілька днів, однак відповідачка такої можливості не надавала, приховувала інформацію щодо номера дитячого навчального закладу, який відвідують ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і лише після отримання повідомлення на адвокатський запит, батько знає де навчаються діти. ОСОБА_6 і ОСОБА_5 отримують безкоштовне харчування, як діти, батько яких призваний на військову службу по мобілізації на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію». Зважаючи на все вищевикладене, враховуючи погіршення стану здоров`я платника аліментів у зв`язку з проходження ним військової служби, перебуванням на його утриманні непрацездатних батьків, з метою недопущення безпідставного збагачення отримувача аліментів, просить стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити. Суду пояснив, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2024 року в цивільній справі № 161/16947/24 вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.09.2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 04.10.2024 року ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_10 , який зареєстровано Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1109. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_11 » (а.с. 64).

Як встановлено судом, малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжують проживати разом зі своєю матір`ю відповідачкою ОСОБА_4 .

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 висловив таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки)».

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із довідки №730 від 26.02.2024 року ОСОБА_3 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 з жовтня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травма, поранення, контузії, каліцтва):Комбінований остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз грудного поперекового; відділів хребта, кила міжхребцевого диску Тh8-Тh9, протрузія диску L4-L5 з больовим синдромом та незначним порушенням функцій. Деформуючий артроз обох колінних суглобів І ст. з незначним порушенням функції.Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші доходи № 41/17081 від 29.09.2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , сума доходу ОСОБА_3 за період з березня 2023 року по серпень 2024 року становить 892982, 09 грн. Отже, середньомісячний дохід позивача дорівнює 49610, 10 грн. за місяць (1/3 з цієї суми = 16536, 70 грн. аліментні платежі на місяць, що вираховуються з позивача, тобто 8268, 35 грн. на одну дитину).

Розмір доходу відповідача суду невідомий.

Так, встановленим судовим наказом розмір аліментів на одну дитину значно перевищує прожитковий мінімум на одну особу для дитини та ставить батька у нерівне становище з матір`ю, оскільки перекладає обов`язок по утриманню дитини на батька.

Як вбачається з довідки № 15745, виданої 19.07.2024 року ТзОВ «Медичний Фактор» , ОСОБА_3 має діагноз: Функціональні розлади шлунково-кишкового тракту. Потребується періодичні огляди (раз в 1-2 місяці), проведення лабораторних аналізів, УЗД, комп`ютерної томографії, ренгенографії і спеціальних досліджень.Обов`язковим є дотримання спеціальної дієти, нормалізація харчування, лікування мінеральними водами, застосування лікарських препаратів.Протягом 2 років кожного другого місяця обов`язковою є фізіотерапія звичайна та апаратна фізіотерапія, в особливості: гальванізація, ампліпульстерапія, діадинамотерапія, дарсонвалізація, магнітотерапія, ультразвукова терапія, синглентно-киснева терапія.

Вищевказана обставина свідчить про погіршення стану здоров`я відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що вищевказаний розмір аліментів, встановлений судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2024 року, підлягає зменшенню до 1/6 частини від заробітку (доходу) позивача.

Такий розмір стягуваних аліментів буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь її довірителя понесені ним витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 19500 грн.

У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 20.09.2024 року; акт від 14.01.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 20.09.2024 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 14.01.2025 року;

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлений судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_7 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення в повному обсязі складено 24 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук