РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», про відшкодування шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), діючи через свого представника адвоката Клекотку Ю.О., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 230 851 грн 32 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2024 року о 16 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Ст. Бандери, 30, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «BMW 520I», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, а саме «Hyundai IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Оскільки відповідач одразу визнав свою вину у скоєному, тому мало місце повідомлення його страховика про подію, яка має ознаки страхового випадку, яке було подане до ПрАТ «СК «Саламандра».

Також, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2024 року у справі № 569/8630/24 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

19 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до страховика за страховим відшкодуванням. У заяві 0051790.02.24/1 позивач зазначила, що загальна вартість ремонту транспортного засобу становить 349 456 грн. Сума збитків підтверджується рахунком № Сч- від 23 квітня 2024 року наданим ТОВ «Вік-Експо».

Фактичні ж витрати, які позивач понесла для здійснення часткового ремонту свого автомобіля становлять 180 900 грн. Зазначені витрати підтверджуються рахунками та відповідними квитанціями на суми 3 360 грн та 177 540 грн. Інші роботи на залишкову вартість ліквідації пошкодження станом на дату подачі цієї заяви позивачем не проводились через відсутність в останньої таких грошей.

Жодної письмової відповіді відповідача позивачу не надходило. Однак, електронною поштою надійшло повідомлення, що сума відшкодування, яка їй погоджена складає 118 604 грн 68 коп. 03 жовтня 2024 року на рахунок позивача надійшла сума відшкодування у розмірі 118 604 грн 68 коп. Зазначена сума на 230 851 грн 32 коп. нижча ніж сума збитків, яких зазнала позивач внаслідок ДТП.

19 грудня 2024 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Рудика О.А. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково та просив стягнути на користь позивача матеріальну (майнову) шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою у сумі 5 363 грн 79 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вказав, що відповідачем визнається вина у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача. Натомість цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Полісом №215184410 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 червня 2023 року, страховик ПрАТ «СК «Саламандра», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 160 00 грн 00 коп., франшиза 3 200 грн 00коп.

З метою з`ясування фактичних обставин порядку визначення розміру майнової шкоди та суми страхового відшкодування, виплаченої страховою компанією власниці автомобіля «Hyundai IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 за полісом № 215184410 від 15 червня 2023 року у зв`язку із страховим випадком, що мав місце 18 квітня 2024 року о 16 год 00 хв. по вул. Ст. Бандери, 30 в м. Рівне, відповідачем було здійснено дзвінок на «гарячу лінію» страхової компанії та отримано усну інформаційну довідку, що загальний розмір майнової шкоди, завданої у вказаній ДТП, оцінений страховою компанією у сумі 121 854 грн 70 коп. Проте, це усна інформація, а позивачем не доведено розмір отриманого страхового відшкодування. У банківській виписці, в якій зазначено нецільове надходження в сумі 118 604 грн 68 коп., платника та цільове призначення відповідних грошових надходжень не відображено.

Також, як вбачається з приєднаного до відзиву висновку експерта № 537.24СЕ судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля від 03 грудня 2024 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить 162 163 грн 79 коп.

Тому враховуючи, що обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди, враховуючи, що визначена експертом вартість матеріального збитку, завданого позивачу, становить 162 163 грн 79 коп., що перевищує страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, визначену страховим полісом, відповідач визнає свій обов`язок щодо відшкодування шкоди в сумі 2 163 грн 79 коп. та франшизи в сумі 3 200 грн 00 коп., що разом складає 5 363 грн 79 коп.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник ПрАТ «СК «Саламандра» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Про причини неявки суд не повідомив.

04 грудня 2024 року представником відповідача ОСОБА_4 подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року залишено без задоволення.

04 грудня 2024 року представником відповідача ОСОБА_4 подано клопотання про залучення до участі в справі третьої особи, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року задоволено та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПрАТ «СК «Саламандра».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2025 року поновлено ОСОБА_3 строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято відзив на позовну заяву.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 18 квітня 2024 року о 16 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Ст. Бандери, 30, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «BMW 520I», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, а саме «Hyundai IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2024 року, яка набрала законної сили 21 травня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлений постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2024 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої «Hyundai IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , зазнав механічних пошкоджень, вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «BMW 520I», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , водія транспортного засобу «BMW 520I», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ СК «Саламандра», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215184410.

За умовами поліса обов`язкового страхування № 215184410 встановлено ліміт за шкоду завдану майну 160 000 грн та франшизу 3 200 грн.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 судом встановлено, що власником автомобіля марки «Hyundai», моделі «IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

19 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Саламандра» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку.

19 червня 2024 року позивач подала до ПрАТ «СК «Саламандра» заяву про страхове відшкодування, в якій зазначила, що загальна вартість ремонту транспортного засобу становить 349 456 грн 00 коп.

В жовтні 2024 року позивачу перераховано 118 604 грн 68 коп., що підтверджується випискою по картці ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк».

Як слідує з рахунку ВІК ЕКСПО № Сч від 23 квітня 2024 року сума збитків становить 349 456 грн 00 коп.

Позивачем частково здійснено ремонт транспортного засобу на суму 179 360 грн 00 коп., що підтверджується копіями квитанцій приєднаних до матеріалів справи та актами виконаних робіт ТОВ «Вік Експо».

21 квітня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до судового експерта Картавова Ю.О. із заявою про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля марки «Hyundai», моделі «IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , з метою наступного подання до суду по цивільній справі, на вирішення поставив питання щодо вартості матеріального збитку власнику автомобіля, пошкодженого в ДТП 18 квітня 2024 року, станом на момент ДТП.

23 квітня 2024 року представником ПП «Експерт Сервіс Альфа» експертом оцінювачем Картавовим Ю.О., за участю ОСОБА_5 , складено додатковий протокол огляду транспортного засобу марки «Hyundai», моделі «IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно висновку експерта № 537.24 СЕ судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля «Hyundai», моделі «IONIQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 03 грудня 2024 року, складеного судовим експертом Картавовим Ю.О., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Hyundaі IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 18 квітня 2024 року, станом ДТП становить 162 163 грн 79 коп.

Разом з тим, як слідує з дослідницької частини висновку експерта № 537.24СЕ вартість відновлювального ремонту (Свр) досліджуваного колісного транспортного засобу пошкодженого в ДТП 18 квітня 2024 року в цінах станом на 18 квітня 2024 року з урахуванням особливостей його стану, які можливо було встановити при органолептичному експертному огляді 23 квітня 2024 року становить 246 891 грн 58 коп., а коефіцієнт фізичного зносу становить 0,4094.

Відповідно до платіжної інструкції на переказ готівки 158088690 від 21 листопада 2024 року відповідачем здійснено оплату за судову автотоварознавчу експертизу КТЗ № 537.24 СЕ ФОП ОСОБА_6 в розмірі 9 400 грн 00 коп.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як встановлено судом відповідач є винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди 18 квітня 2024 року, внаслідок якої «Hyundai IONIQ», номерний знак НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, яким керував відповідач, була застрахована ПрАТ СК «Саламандра», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215184410.

За умовами поліса обов`язкового страхування № 215184410 встановлено ліміт за шкоду завдану майну 160 000 грн та франшизу 3 200 грн.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено розмір сплаченого їй страхового відшкодування ПрАТ СК «Саламандра».

Разом з тим, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля «BMW 520I», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ СК «Саламандра», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду - відповідачем, у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (страховий ліміт, франшиза, коефіцієнт фізичного зносу).

Як слідує з висновку експерта № 537.24 СЕ судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля «Hyundai», моделі «IONIQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 03 грудня 2024 року, вартість відновлювального ремонту (Свр) становить 246 891 грн 58 коп., тому за вирахуванням суми, яка максимально може бути сплачено страховою компанією, а це 156 800 грн 00 коп. (160 000 грн 00 коп. ліміт 3 200 грн 00 коп. франшиза), з відповідача підлягає до стягнення сума 90 091 грн 58 коп. (246 891 грн 58 коп. - 156 800 грн 00 коп.).

Суд зауважує, що вартість матеріального збитку у розмірі 162 163 грн 79 коп. у висновках судової транспортно-товарознавчої експертизи визначена з урахуванням коефіцієнт фізичного зносу, що не оплачується страховиком, натомість, як слідує з дослідницької частини висновку експерта № 537.24СЕ вартість відновлювального ремонту досліджуваного колісного транспортного засобу пошкодженого в ДТП 18 квітня 2024 року в цінах станом на 18 квітня 2024 року становить 246 891 грн 58 коп.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 90 091 грн. 58 коп.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Так як позов задоволено на 39,03%, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 900 грн 91 коп. (90 091,58х2 308,51/230 851,32).

В свою чергу відповідач поніс витрати, пов`язані із залученням експерта, тому з позивача на його користь слід стягнути 60,97 %, що становить 5731 грн 18 коп.

Оскільки розмір стягнутих судом судових витрат понесених відповідачем перевищує витрати позивача, відповідно слід стягнути різницю вказаної суми з позивача на користь відповідача, яка становить 4 830 грн 27 коп.

Окрім того, суд роз`яснює позивачу ОСОБА_1 , що згідно п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відтак, вона має право звернутися до суду з клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 1 186 грн 05 коп., оскільки нею внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Вирішуючи питання щодо судових витрат понесених відповідачем, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 16 000 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надання правничої допомоги не підтверджені належними доказами, а саме відповідачем надано Договір № 24/11-21 про надання правової допомоги від 21 листопада 2024 року, в п. 4.1. якого зазначено, що загальна вартість (ціна) правової допомоги, становить 16 000 грн, та квитанцію до прибуткового касового ордера №64 від 21 листопада 2024 року про сплату коштів на підставі Договору про надання правової допомоги від 10 жовтня 2024 року а розмірі 3 500 грн 00 коп., однак не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки понесення відповідачем зазначених витрат чи необхідність у їх понесені не підтверджено належними доказами вони до стягнення з позивача на користь відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди в розмірі 90 091 (дев`яносто тисяч дев`яносто одна) гривня 58 копійка.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 4 830 (чотири тисячі вісімсот тридцять) гривень 27 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», місцезнаходження: вул. Колективна, буд. 10, м. Полтава, .

Повне судове рішення складене 24 березня 2025 року.

Суддя О.О. Першко