Справа № 373/2918/24
Номер провадження 2/373/283/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 березня 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Керекези Я.І., за участю секретаря судових засідань Гливи В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/2918/24 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

представник позивача адвокат Андрійченко В.М.,

встановив:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № б/н від 01 липня 2022 року в розмірі 86268 грн 34 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 69636 грн 96 коп., заборгованості за простроченими відсотками 16631 грн 38 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача судовий збір в сумі 2422 грн 00 коп.

Посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 01 липня 2022 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 200000 гривень на кредитну картку. Відповідач ознайомився з умовами кредитування, власноручно підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, Паспорт споживчого кредиту. ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом, повертав використану суму та сплачував відсотки за користування кредитними коштами. Разом з тим, відповідач припинив виконання свого обов`язку по сплаті коштів за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18 листопада 2024 року утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі.

Ухвалою від 30 січня 2025 року було відкрито провадження у справі та справу призначеного до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с.97).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Андрійченко В.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не надіслав.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів.

Судом встановлено наступне.

На підтвердження позовних вимог представником позивача подано до суду копію заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.55- 77), з якої вбачається, що ОСОБА_1 підписав вищезазначену анкету-заяву 01 липня 2022 року.

Крім того, представником позивача подано до суду копії наступних документів: паспорт споживчого кредиту (а.с46-54); виписку за договором № б/н за період із 01 грудня 2023 року по 18 листопада 2024 року (а.с.78-82); розрахунок заборгованості за договором № б/н від 01 липня 2022 року (а.с.83-87); копію паспорта відповідача (а.с.42-45); виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.14-15); витяг із Статуту Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 594 від 05 червня 2019 року та погодженого НБУ 06 вересня 2019 року, (а.с.16-18); итяг з Державного реєстру банків (а.с.19); докази на підтвердження повноважень представника позивача (а.с.20-36); докази направлення поданих до суду документів відповідачу (а.с.37-71).

Будь-яких інших документів суду не надано, ніяких клопотань у встановлені ЦПК України строк і порядок з цього приводу заявлено не було.

Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Представник позивача, звертаючись до суду із даним позовом, просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № б/н від 01 липня 2022 року в розмірі 86268 грн 34 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 69636 грн 96 коп., заборгованості за простроченими відсотками 16631 грн 38 коп.

З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц вбачається, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно з вищезазначеними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно п.63 вищезазначеного Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:

1) назву документа (форми);

2) дату складання;

3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;

4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта;

5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Тобто належним доказом на підтвердження факту перерахування кредитних коштів, наявності заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором є виписка з клієнтського рахунку.

Представником позивача до позовної заяви додано виписку за договором № б/н за період із 01 грудня 2023 року по 18 листопада 2024 року (а.с.78-82). У виписці зазначено номер картки ОСОБА_1 , в деталях операції є декілька операцій списання відсотків за використання кредитного ліміту, ставка 3,4 відсотка. Разом з тим, виписка не містить ні дати укладання договору, за яким надана така виписка, ні розміру встановленого кредитного ліміту. При цьому розмір ставки у 3,4 відсотка, які списувалися за використання кредитного ліміту, не зафіксовано ні у наданому позивачем Паспорті споживчого кредиту, ні у наданій Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того, в позовній заяві зазначено, що 29 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредитку картку з певним номером (4149……..2178), а потім отримав кредитку картку з тим номером, яка вказана у наданій виписці за договором б/н (4149……..8397). Разом з тим, будь-яких доказів того, що картка з номером 4149……..8397 стосується кредитного договору б/н від 01 липня 2022 року, не надано.

Також слід зазначити, що Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить декілька видів програм кредитування: різні види банківських карток, різні розміри можливого кредитного ліміту, різні розміри процентної ставки. Разом з тим, будь-яких позначок чи вказівок на те, який саме вид кредитування був обраний відповідачем та погоджений банком, дана Заява не містить.

Паспорт споживчого кредиту також містить декілька видів програм кредитування: різні види банківських карток, різні розміри можливого кредитного ліміту, різні розміри процентної ставки. І будь-яких позначок чи вказівок на те, який саме вид кредитування був обраний відповідачем та погоджений банком, даний Паспорт не містить.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Як передбачено ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Копія анкети-заяви, яка додана до позовної заяви, не може підтверджувати існування кредитних відносин між сторонами у справі, так як не містить всіх істотних умов договору: розмір кредитного ліміту, відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, про обов`язок повернення цих коштів відповідачем, відсутні дані про вид договору, реквізити розрахункових рахунків, номер платіжної карти та ін.

Таким чином, анкета-заява не дає уявлення про істотні умови кредитного договору, який укладається.

З правових позицій Великої Палата Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц., вбачається, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Також, Велика Палата Верховного Суду в даному рішенні зауважила, що, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Отже, проаналізувавши всі подані представником позивача докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами встановлення відповідачу ОСОБА_1 01 липня 2022 року після підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Паспорту споживчого кредиту кредитного ліміту саме в розмірі 200000 гривень (як і в будь-якому іншому розмірі), видачу йому кредитної картки з номером 4149……..8397, на якій такий кредитний ліміт було встановлено, та ту обставину, що надана виписка за договором б/н за період 01.12.2023-18.11.2024 стосується використання кредитного ліміту в розмірі 200000 гривень, який було надано 01 липня 2022 року, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин, як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України.

Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 79, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.1д; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Рішення в повному обсязі виготовлено 24 березня 2025 року.

Суддя: Я. І. Керекеза