Справа № 673/509/23
Провадження № 2/673/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

представників - Кармаліти Т.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

І.Короткий зміст позовних вимог, позиція учасників справи

В травні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимоги до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування вказаних вимог вказала, що з 23.09.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_7 . Під час шлюбу сторони за спільні кошти набули нерухоме майно у вигляді: житлового будинку (будинку охорони) та комплексу гідротехнічних споруд, який складається із чотирьох гребель, що знаходяться у с. Волоське Хмельницького (Деражнянського) району Хмельницької області, трьох нежитлових приміщень та квартири АДРЕСА_1 . В зв`язку із погіршенням стосунків, припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства. З цих підстав просила розірвати шлюб та визнати вказані об`єкти нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на частки такого майна.

В суді представник позивача адвокат Кармаліта Т.В. вимоги позову підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 будучи присутнім у попередньому засіданні суду вимоги позову визнав в повному обсязі, підтвердивши придбання спірного майна під час шлюбу із позивачем ОСОБА_3 . Не заперечив, що має невиконанні грошові зобов`язання перед ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , пояснивши, що в силу трудової діяльності займався будівництвом багатоповерхових будинків та отриманні в борг кошти спрямовував на розвиток власної справи. По завершенню будівництва будинків із кредиторами мав здійснюватися розрахунок у виді передачі грошових коштів або нерухомого майна. Проте в зв`язку із невдалим проектом не зміг вчасно погасити заборгованість перед вказаними особами. В подальшому в судове засідання не з`явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи.

Представник відповідача адвокат Тарасевич Л.М. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомляла, однак належним чином повідомлялась про розгляд справи.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 -адвокат Журба М.В. заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказував, що сторонами у справі штучно створений даний спір, з огляду на наявність невиконаних боргових зобов`язань у відповідача ОСОБА_4 перед третіми особами.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 -адвокат Місяць А.П. в суді заперечував щодо позовних вимог в частині визнання спільною сумісною власністю квартири АДРЕСА_1 та відповідно визнання за позивачем права власності на її частини, оскільки вважає, що мета та мотиви поділу майна між сторонами можуть полягати у створенні перешкод у задоволенні вимог кредитора ОСОБА_6 до боржника ОСОБА_4 .

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 03.05.2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя виділено у самостійне провадження.

Ухвалою судді від 05.05.2023 року відкрито провадження у даній справі із призначенням судового розгляду в порядку загального позовного провадження, із наданням строку відповідачу для подання відзиву на позовну заяву.

13.06.2023 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Тарасевич Л.М. надійшов відзив на позовну заяву згідно якого вказувала, що в дійсності сторонами у справі під час шлюбу було придбане, перелічене у позовній заяві, майно. Проте, два нежитлові приміщення, що по АДРЕСА_2 були відчужені в рахунок погашення боргу з електронних торгів. Щодо решти майна, не заперечує щодо його поділу, в зв`язку з чим вимоги позову визнає частково.

23.06.2023 року від представника ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у даній справі у зв`язку із перебуванням у відпустці.

29.06.2023 року, 26.07.2023 року та 10.08.2023 року до суду надійшли заяви ОСОБА_5 про залучення його до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, оскільки рішення за наслідками розгляду даного спору може в майбутньому вплинути на його права та обов`язки.

Протокольною ухвалою суду від 21.08.2023 року залучено ОСОБА_5 до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, продовжено строки проведення підготовчого судового засідання.

27.08.2023 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власність, його поділ.

Протокольною ухвалою суду від 02.10.2023 року клопотання ОСОБА_2 про залишення без руху позовної заяви, в силу його безпідставності, залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.11.2023 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 про визнання явки сторін у судове засідання обов`язковою та залишення позовної заяви без руху.

22.11.2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6 про залучення останнього до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

20.12.2023 року від представника позивача ОСОБА_8 до суду надійшла заява про відкладення судового розгляду справи на іншу дату через зайнятість у іншому судовому процесі.

06.03.2024 року протокольною ухвалою суду залучено ОСОБА_6 до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

02.04.2024 року на адресу суду надійшли пояснення ОСОБА_6 , подані в його інтересах представником ОСОБА_1 з приводу позовних вимог. Згідно яких вказав, що являється кредитором відповідача у справі ОСОБА_4 , оскільки між ними 02.11.2018 р. був укладений договір позики. У зв`язку із невиконанням останнім умов вказаного договору, звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Зауважував, що прийняте у даній справі рішення може вплинути на його права як кредитора та на виконання обов`язків відповідачем як боржника перед кредитором, а поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

02.04.2024 року протокольною ухвалою суду клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 про визнання обов`язковою явки сторін в судове засідання, залишення позовної заяви без руху залишено без задоволення.

07.05.2024 року до суду надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі.

10.07.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_8 про відкладення судового розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці.

13.11.2024р. надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_8 про відкладення судового розгляду справи у зв`язку із відсутність належного інтернет -зв`язку для подальшої участі у режимі ВКЗ.

14.11.2024 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_8 про уточнення позовних вимог.

28.11.2024 року до суду надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду справи у зв`язку із терміновим відрядженням до м. Києва.

11.03.2025 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 заходу процесуального примусу у виді накладення штрафу через його неявку до суду в той час коли явка судом визнана обов`язковою, а також винесення окремої ухвали судом про зловживання сторонами у справі процесуальними правами, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України.

Протокольною ухвалою суду від 13.03.2025 року прийнято до провадження заяву представника позивача ОСОБА_8 про уточнення позовних вимог від 14.11.2024 року; в клопотанні представника ОСОБА_2 щодо накладення штрафу на відповідача ОСОБА_4 відмовлено через безпідставність, в решті клопотання залишено відкритим для його вирішення під час ухвалення рішення за наслідками розгляду справи по суті.

24.03.2025 року судом ухвалено рішення по суті спору.

ІІІ.Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 23.09.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Деражнянським міським відділом реєстрації актів громадянського стану від 23.09.1995 року.

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7 .

Згідно протоколу зборів засновників (власників) Приватного будівельно-виробничого комерційного підприємства «Норд-Овест» від 29.06.2007 року, виведено із статутного капіталу вказаного підприємства та передано у приватну власність ОСОБА_4 нерухоме майно у виді: комплексу гідротехнічних споруд, який складається із греблі №1, загальною площею 850,1 кв.м., греблі №2 загальною площею 635,5кв.м., греблі №3 загальною площею 738,6кв.м., греблі №4 загальною площею 1046,4 кв.м. та будинку охорони загальною площею 29,2 кв.м., що знаходяться за адресою с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області.

У 2016 році за замовленням ОСОБА_4 відбулася реконструкція будинку охорони під житловий будинок по АДРЕСА_3 про що свідчить декларація про готовність об`єкта, зареєстрована Управлінням ДАБІ України в Хмельницькій області 14.12.2016 року.

31.03.2016 року за відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказані об`єкти нерухомого майна реєстраційні номери 15 та 15 відповідно про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухому майно.

Також встановлено, що ОСОБА_4 являється власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 176,6кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.12.2014 року (реєстраційний номер 01).

Крім того, ОСОБА_4 набув право власності на нежитлове приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.05.2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

Як вбачається із довідок ПП «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» від 24.12.2016 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 22.02.2016 року повністю сплатив вартість майнових прав на нежитлове приміщення №8-Г, площею 19,3 м.кв. та нежитлове приміщення №7-Г, площею 21,0 м.кв. за адресою АДРЕСА_2 .

14.03.2016 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_4 на вказані нежитлові приміщення, про що свідчить наявна у справі інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (реєстраційні номери 01 та 01 відповідно).

Згідно заочного рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.08.2023 року, яке набуло законної сили 25.09.2023 року шлюб між сторонами розірваний.

Також, судом встановлено, що 02.11.2018 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір позики, згідно якого останній отримав у власність грошові кошти в сумі 1 698 000,00грн, що еквівалентно 60 000,00 доларів США на строк до 02.11.2019р.

Для забезпечення виконання ОСОБА_4 даного договору, 02.11.2018р.між цими ж сторонами укладеного договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.08.2024 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за договором позики від 02.11.2018 року у розмірі 60 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату подання позову становить 2 194116,00грн та судові витрати 12405,00грн.

Крім того, згідно ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31.07.2020 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу накладено арешт на належне останньому майно у виді: житлового будинку, загальною площею 41,2 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15); нежитлове приміщення № 8-Г, загальною площею 19,3 кв.м., в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01); нежитлове приміщення № 7-Г, загальною площею 21,0 кв.м в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01); нежитлове приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.05.2021 року, яке вступило в законну силу 17.11.2021р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти за борговою розпискою від 06.07.2017 року в розмірі 50 000 доларів США.

Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20.12.2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Деражнянського районного суду №673/1287/19 від 14.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 50000 доларів США.

Згідно постанови головного державного виконавця Деражнянського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 12.07.2022р. на підставі виконавчого листа №673/1287/19 Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14.12.2021 року описано та накладено арешт на нерухоме майно у виді комплексу гідротехнічних споруд, який складається із греблі №1, загальною площею 850,1 кв.м., греблі №2 загальною площею 635,5кв.м., греблі №3 загальною площею 738,6кв.м., греблі №4 загальною площею 1046,4 кв.м., що у с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області та житлового будинку, загальною площею 41,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно ухвали суду від 11.01.2023 року за клопотанням ОСОБА_5 скасовано заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на нежитлове приміщення № 7-Г, загальною площею 21,0 кв.м в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та нежитлове приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), зважаючи, що вказані об`єкти нерухомості за результатами електронних торгів придбав ОСОБА_9 .

Згідно ухвали суду від 04.07.2023 року за клопотанням ОСОБА_5 скасовано заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на нежитлове приміщення № 8-Г, загальною площею 19,3 кв.м., в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), з огляду на передачу вказаного об`єкта нерухомості стягувачу ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу.

Також, згідно заочного рішення цього ж суду від 20.02.2023 року, яке набуло чинності 23.03.2023р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 три проценти річних від 50 000 доларів США у розмірі 4500 доларів США, що становить 164 520грн за відповідним курсом НБУ.

23.02.2023 року зареєстровано право власності ОСОБА_9 на нежитлове приміщення №7-Г, загальною площею 21,0кв.м. та нежитлове приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1кв.м., що по АДРЕСА_2 (реєстраційні номери 01 та 01 відповідно).

Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2024 року, яке набрало чинності 23.05.2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловим приміщенням № 7-Г, загальною площею 21,0 кв.м в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та нежитловим приміщенням в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) із звільненням вказаних нежитлових приміщень.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2024р. позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ДП «Сетам», приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколів електронних торгів, скасування актів про проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення (гараж) №7 Г та нежитлове приміщення загальною площею в цокольному поверсі 25,1 кв.м. за ОСОБА_9 залишено без задоволення.

На час розгляду даної справи, виконавче провадження №67941294 на підставі виконавчого листа №673/1287/19 від 14.12.2021 року про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 перебуває на виконанні у Летичівському ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МРУМЮ (м. Київ).

ІV. Мотивована оцінка аргументів сторін та учасників справи, порушення прав, застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 317/3272/16-ц (провадження № 61-156св17) зроблено висновок, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Аналогічний по суті висновок зроблений у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18), яка також стосувалася поділу майна подружжя при подібних фактичних обставинах.

У постанові Верховного суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.08.2021 у справі № 723/826/19 також наявний висновок про те, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

За таких обставин суд виснує, що на момент звернення позивачки до суду з позовом про поділ майна подружжя, на виконанні у Другому відділі ДВС у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та у Деражнянському (в подальшому в зв`язку з реорганізацією- Летичівському) відділі ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебував виконавчий лист від №673/1287/19 від 14.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 50000 доларів США, ухвалою суду від 31.07.2020 року, а після постановою державного виконавця від 12.07.2022р. на все майно ОСОБА_4 , окрім спірної квартири, було накладено арешт, частина цього майна у вигляді трьох нежитлових приміщень (два гаража та приміщення в цокольному поверсі) по АДРЕСА_2 в процесі виконання рішення суду відчужені на користь третіх осіб.

Також, суд зауважує, що предметом спору є іпотечне майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . Ухвалення судом рішення, яке стосується іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання уже ухваленого на користь іпотекодержателя рішення про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в розмірі 60000 доларів США та впливає на можливість ОСОБА_6 звернути стягнення на іпотечне майно.

Крім того, при вирішенні спору по суті суд також зважає на ставлення відповідача до позовних вимог, які він в судовому засіданні визнав та його поведінку, яка була направлена на відчуження спірного майна.

Так, в листопаді 2020 року ПП «Девелопер Менеджер Груп», власником якого є ОСОБА_7 звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно у виді житлового будинку по АДРЕСА_3 , нежитлових приміщень №7-Г площею 21м.кв., №8-Г, площею 19,3м.кв. та нежитлового приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1м.кв., що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням вказаного суду від 08.06.2021 року позовні вимоги задоволено.

23.06.2021 року ОСОБА_4 звертався до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Деражнянського районного суду від 31.07.2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Ухвалою цього суду від 05.07.2021 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Крім того, ухвалою цього суду від 23.12.2021 року повторно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 31.07.2020р.

Згідно постанови Хмельницького апеляційного суду від 25.11.2021 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.06.2021 року скасоване та прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ПП «Девелопер Менеджер Груп».

Також ОСОБА_4 звертався до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання зняття арешту з нерухомого майна, яка згідно ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.09.2022 року залишена без розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що поділ майна подружжя в обраний позивачкою спосіб, у зв`язку з тим, що у випадку поділу майна будуть порушені майнові права та інтереси ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як кредиторів, направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника, тому сторони діють очевидно недобросовісно та зловживають своїми правами стосовно кредиторів, при фактичній відсутності спору між собою. При цьому, як уже зазначалось судом, частина спірного майна у виді нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 відчужена на користь третіх осіб, що унеможливлює його поділ.

Підстави та порядок постановлення судом окремої ухвали регламентується положеннями ст. 262 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1-4 вказаної статті ЦПК передбачені підстави для постановлення окремої ухвали судом, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, згідно ч.1 ст. 262 ЦПК, суд виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Зважаючи, що суд не вбачає наявність в діях сторін, що пов`язанні із ініціюванням даного судового процесу, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, клопотання представника ОСОБА_2 з цього приводу є безпідставним та задоволенню не підлягає.

V. Судові витрати

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_3 , згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №65530000 від 26.04.2023 року сплачено судовий збір в розмірі 9125,60грн.

В зв`язку з тим, що судом позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення, судовий збір в означеному розмірі слід покласти на останню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ залишити без задоволення.

Судовий збір в розмірі 9125,60 грн покласти на позивача ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач:

- ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 08.08.1996року РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач:

ОСОБА_4 (місце реєстрації АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 29.09.2012 року);

Треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Хмельницьким МВ УДМС України в Хмельницькій області від 20.03.2015 року);

- ОСОБА_6 (місце реєстрації АДРЕСА_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області від 13.07.1995 року).

Суддя: Т. В. Ягодіна