Справа № 522/5420/25-Е
Провадження № 2/522/4622/25
У Х В А Л А

24 березня 2025 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення заробітної плати.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна», на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 129 900 гривень за період з березня 2022 року до березня 2025 року.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач посилався на те, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З огляду на вищевикладене, зазначив, що звільнений від сплати судового збору.

Разом з цим, суд зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі 947/26680/23 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні та сум компенсації за несвоєчасну виплату задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» (Код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за квітень-червень 2020 року в розмірі 253339 (двісті п`ятдесят три тисячі триста тридцять дев`ять) гривень 15 копійок.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» (Код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 16292 (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 25 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Звертаючись з даним позовом, Позивач посилався на те, що серед матеріалів справи, на які посилається суд, є довідка про нарахування та виплату заробітної плати з 31.10.2019 по 13.12.2024 року № 13/12-2 від 13.12.2024 року, яка надана відповідачем - ТОВ БІІР Україна на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси про витребування доказів. Вказаний доказ є належним та доводить, що відповідачем дійсно не була нарахована та виплачена заробітна платня.

Таким чином, дана довідка датована 13 грудня 2024 року, яка була витребувана судом у якості доказу, є єдиними на даний час документом, отриманим ТОВ БІІР Україна, який підтверджує існування заборгованості за період з лютого 2022 року по 31.12.2024 року.

З огляду на те, що ці документи стали доступними Позивачу лише 20 грудня 2024 року, коли його представник на підставі відповідного клопотання зміг ознайомитися із матеріалами справи, а отже після дати винесення рішення 16.12.2024 року, яке Позивач отримав 18 грудня 2024 року, з якого Позивач й дізнався про наявність порушеного права.

Таким чином, Позивач вважає, що саме із цієї дати повинен обчислюватися строк у розумінні ст.233 КЗпП України, коли Позивач дізнався про порушення свого права та саме із цієї дати повинен бути розпочатий відлік строку позовної давності (20 грудня 2024 року).

У зв`язку з вищевикладеним, суддя зазначає, що Позивач помилково посилається на п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», у відповідності до якого позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, оскільки питання про поновлення на роботі не розглядається у відповідній справі.

У зв`язку з чим, суддя дійшов висновку про необхідність сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір» як за вимогу майнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір за звернення до суду фізичною особою з позовною заявою майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши строк для усунення вищевказаних недоліків, які слід усунути шляхом подання (направлення) суду доказів сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення заробітної плати - залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків в позовній заяві, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Чернявська