Справа № 489/8522/24
Провадження № 2/489/611/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О,

за участі:

представника позивача ТОВ «Ніконджитбудсервіс» Іванюк О.Я.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування (найм) житловим приміщенням,

встановив.

В жовтні 2025 року ТОВ «Ніконджитбудсервіс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування (найм) житловим приміщенням в розмірі 7 285,00 грн. та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток по АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності ТОВ «Ніконджитбудсервіс». На підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2005 року, після продажу гуртожитку деяких нежитлових приміщень, за товариством визнано право власності на 9068/10000 часток цього гуртожитку. 02.01.2021 між ТОВ «Ніконджитбудсервіс» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі було укладено договір № 406, 407/4 користування приміщенням в будинку-гуртожитку, що є об`єктом права приватної власності ТОВ «Ніконджитбудсервіс». Відповідно до умов вказаного договору товариство надало відповідачу та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в строкове оплатне користування житловий блок, що складається з двох житлових кімнат, № 406,407, площею 33,65 кв.м., а відповідач зобов`язалась своєчасно вносити плату за комплекс отриманих послуг, пов`язаних із користуванням житловим приміщенням, в розмірі 2 160,00 грн. щомісячно. Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу та членам її родини в користування житловий блок, в той час як ОСОБА_1 свої зобов`язання виконувала неналежним чином, оплату за комплекс отриманих послуг, пов`язаних із користуванням житловим приміщенням, в повному обсязі не здійснювала, у зв`язку із чим за період з січня 2021 року по листопад 2021 року у неї утворилась заборгованість у загальному розмірі 7 285,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «Ніконджитбудсервіс» звернулось із даним позовом до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

27.01.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилалась на те, що вона вважає, що між нею та позивачем було досягнуто згоди про розірвання договору № 406, 407/4, оскільки нею було подано відповідну заяву. Крім того вказувала, що 04.03.20221 між нею і ТОВ «Ніконджитбудсервіс» було укладено договір по забезпеченню комунальними послугами, відповідно до якого, зокрема, тарифи на послуги встановлюються уповноваженими органами. Також було укладено договір по надання послуг з управління будинком від 04.03.2021, згідно якого позивач забезпечує послугами площе 33,5 кв.м., яка знаходиться в користуванні відповідача, а остання здійснює оплату таких послуг в розмірі 10 грн. на місяць за 1 кв.м. ОСОБА_1 вважає, що саме на підставі вищевказаних договорів, а також положення про гуртожитки нею повинна здійснюватись оплата за користування виділеними їй приміщеннями. Свої зобов`язання з оплати за користування кімнатами № 406, 407 в гуртожитку за період з січня 2021 року і до теперішнього часу ОСОБА_1 виконує на підставі даних договорів; вважає, що після їх укладення договір № 406, 407/4 втратив свою чинність. В 2021 році її сімейні обставини були надскладними, вона та члени її родини втратили роботу. Після цього погасила наявну у неї заборгованість за комунальні послуги, на підтвердження чого долучає до відзиву копії квитанцій. Проте копії квитанцій за 2021 рік вона не надає, оскільки у розрахунку, долученому до позовної заяви, здійснені нею оплати відображені.

Також від ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строку позовної давності, згідно якої вона зазначала, що ТОВ «Ніконджитбудсервіс» пропустило трирічний строк позовної давності в частині вимог до неї за період з 02.01.2021 (початок виникнення заборгованості) по вересень 2021 року, оскільки звернувся з даним позовом до суду лише 29.10.2024.

29.01.2025 від представника ТОВ «Ніконджитбудсервіс» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої вона вказує на те, що відповідно до укладених між сторонами договорів встановлено, що оплата вартості комунальних платежів не здійснюється окремо, а лише у складі комплексу послуг. Отже відповідачі повинні не лише компенсувати витрати за житлово-комунальні послуги, а ще й сплачувати за найм житла. Щодо тверджень відповідача ОСОБА_1 про розірвання договору № 406, 407/4 вважала, що вони не відповідають дійсності, оскільки після подання заяви про розірвання договору найма відповідачі не звільнили житлове приміщення, продовжили ним користуватись та оплачували витрати на житлово-комунальні послуги. Крім того представник позивача вказувала на те, що в обґрунтування відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи квитанції про оплату комунальних послуг за 2022 та 2023 роки, що не має юридичного значення по суті даного спору, оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за 2021 рік.

Також представник ТОВ «Ніконджитбудсервіс» подала до суду заяву, згідно якої заперечує проти застосування судом строків позовної давності, оскільки з січня по листопад 2021 року відповідачі сплачували щомісячні платежі, але не в повному обсязі. Відповідно після внесення чергового платежу строк позовної давності переривався.

10.02.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких вони наполягали на безпідставності позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача ТОВ «Ніконджитбудсервіс» Іванюк О.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі з доданими матеріалами. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 травня 2014 року ТОВ «Ніконджитбудсервіс» є власником 9068/10000 часток об`єкту житлової нерухомого майна гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «Ніконджитбудсервіс» є комплексне обслуговування об`єктів (а.с. 10).

02.01.2021 між ТОВ «Ніконджитбудсервіс» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі укладено договір № 406, 407/4 користування житловим приміщенням в будинку-гуртожитку, що є об`єктом права приватної власності ТОВ «Ніконджитбудсервіс» (а.с. 6-8).

Згідно п. 1.1 договору наймодавець передає, а наймач приймає у строкове платне користування придатний проживання блок № 406, 407 на 4 поверсі будинку-гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 33,65 кв.м., для проживання в ній 5 осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на строк, зазначений у п. 4.1 цього договору, за плату, яка передбачена п. 5.1 цього договору.

У відповідності до п. 4.1, 4.2 договору строк дії цього договору за домовленістю сторін становить 11 (одинадцять) місяців, та діє з 02.01.2021 по 30.11.2021. Строк користування може бути зменшений лише за взаємною згодою обох сторін у відповідності до п. 6.4.9 даного договору.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору плата за комплекс отриманих послуг, пов`язаних із користуванням житловим приміщенням, становить 2 160,00 грн. щомісячно, та може змінюватись протягом дії договору. До складу комплексу послуг входить: забезпечення обслуговування будинку, компенсація вартості електроенергії, води, водовідведення, газу для приготування їжі. Плата за комплекс отриманих послуг сплачується наймачем кожного місяця не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа кожного поточного місяця.

Положеннями п. 5.3, 5.4 договору передбачено, що оплата компенсації вартості комунальних платежів не здійснюється окремо наймачем, а лише у складі комплексу послуг. Комунальні послуги оплачуються наймодавцем самостійно виробникам цих послуг.

Актом прийому-передачі приміщення від 02.01.2021 підтверджується факт передачі у строкове платне користування ТОВ «Ніконджитбудсервіс» ОСОБА_1 житлового блоку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 407, 4 поверх (а.с. 8).

27.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Ніконджитбудсервіс» із заявою, згідно якої просила розірвати договір № 406, 407/4 користування приміщенням від 02.01.2021 та укласти з нею договір на забезпечення житлово-комунальних послуг (а.с. 46).

Разом з тим, у відповідності до п. 6.4.9, 6.4.10, 6.4.11 договору № 406, 407/4 від 02.01.2021 наймач зобов`язаний письмово попередити наймодавця про дострокове розірвання договору, не пізніше ніж за місяць. За місяць до закінчення строку дії даного договору повідомити наймадовця про переукладання договору. У разі, якщо строк дії даного договору закінчився, і наймач не підписав договір на новий строк, то наймач зобов`язаний звільнити житлове приміщення і передати кімнату в такому стані, в якому отримав її в користування.

Натомість після подання заяви про розірвання договору ОСОБА_1 та члени її родини продовжити проживати у спірному житловому приміщення та використовували його на власний розсуд, також продовжували здійснювати оплати за надані послуги.

04.01.2021 між ТОВ «Ніконджитбудсервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з управління будинком, відповідно до якого виконавець зобов`язується забезпечити споживача послугами з утримання будинку та прибудинкової території, утримання сходових клітин, утримання внутрішньо будинкових мереж, поточний ремонт місць загального користування. Виконавець забезпечує послугами площу 33,65 кв.м., яка знаходиться в користуванні споживача (а.с. 47-49). .

Згідно п. 3 договору сторони домовились, що ціна послуги, що є предметом договору, з 01.01.2021 по 30.06.2021 становить 10,00 грн. на місяць за 1 кв.м.

01.07.2021 ТОВ «Ніконджитбудсервіс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг з управління будинком від 04.3.2021, згідно якого сторони домовились, що строк дії договору продовжено з 01.07.2021 по 31.12.2021 (а.с. 51).

04.03.2025 між ТОВ «Ніконджитбудсервіс» та ОСОБА_1 укладено договір по забезпеченню комунальними послугами, згідно якого виконавець зобов`язується забезпечити споживача послугами з водопостачання та водовідведення, електропостачання, газу для приготування їжі, а споживач зобов`язується компенсувати вартість спожитих послуг за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку,строки та на умовах, передбачених договором (а.с. 53-55).

Згідно рахунків-фактур за період з березня 2021 року по грудень 2023 року відповідач ОСОБА_1 здійснювала оплату наданих комунальних послу. При цьому відповідач ОСОБА_1 не заперечує проти того, що суми, оплачені нею в період з січня 2021 року по листопад 2021 року позивачем враховані.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за період з січня 2021 року по листопад 2021 року за договором № 406, 407/4 у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 7 285,00 грн. (а.с. 4).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частинами першою та другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 626, частини першої статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно з частинами першою та третьою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Договір найму житла укладається у письмовій формі (частина перша статті 811 ЦК України).

Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому (частини перша та друга статті 812 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

За змістом частин першої-третьої статті 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, визначена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (частина друга статті 762 ЦК України).

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства, твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що договір № 406, 407/4 користування житловим приміщенням між нею та ТОВ «Ніконджитбудсервіс» розірвано не відповідають дійсності. Відповідач та члени її родини продовжили проживати у спірному приміщенні з дати подання нею заяви про розірвання договору і до теперішнього часу, частково здійснювали оплату за надані за договором послуги, відповідно своїми діями підтвердили чинність договору користування.

Щодо стягнення заборгованості по оплаті за комплекс отриманих послуг, пов`язаних із користуванням житловим приміщенням, судом встановлено наступне.

Згідно п. 1 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 20.06.2018 дія цього Положення поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.

Відповідно до п. 7 Примірного положення про гуртожитки користування жилою площею здійснюється у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.

Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом (п. 11 Примірного положення про гуртожитки).

У відповідності до п. 15 Примірного положення про гуртожитки особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Згідно ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком (послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Договір як приватно-правова категорія є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У доктрині приватного права зауважується, що договір найму є оплатним, в якому обов`язку однієї сторони вчинити певну дію з надання певного блага кореспондує такий само зустрічний обов`язок іншої сторони. Тобто наймодавець за надання предмета найму отримує від наймача плату за користування майном. Оплатність договору найму має імперативний характер, що зумовлюється змістом глави 58 ЦК. Плата за користування майном (стаття 762 ЦК) є тим критерієм, що дозволяє відрізнити договір найму від договору позички (стаття 827 ЦК). Подібний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 28.09.20222 у справі № 529/201/20.

Враховуючи вищевикладені положення діючого законодавства, твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що у неї відсутній обов`язок сплачувати на користь ТОВ «Ніконджитбудсервіс» вартість проживання в гуртожитку, а наявний лише обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, не відповідає дійсності, суперечить нормам права, що регулюють спірні правовідносини, а також умовам договору № 406, 407/4 користування приміщенням в гуртожитку, яким визначено сталий розмір оплати за комплекс отриманих послуг 2 160,00 грн. щомісячно.

Згідно розрахунку заборгованості, долученого до матеріалів справи позивачем, за період з січня 2021 року по листопад 2021 року включно заборгованість за договором № 406, 407/4 складає 7 285,00 грн. При цьому суд вважає, що вказана сума заборгованості підлягає стягненню саме з відповідача ОСОБА_6 , яка одноосібно є наймачем за вказаним договором, відповідно персонально набула передбачені даним договором та законом обов`язки та права. Враховуючи викладене, в частині вимог до ОСОБА_6 позовні вимоги ТОВ «Ніконджитбудсервіс» обґрунтовані та підлягають задоволенню, в частині вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є наймачами за договором, необхідно відмовити.

Щодо посилань відповідача ОСОБА_1 про застосування судом строку позовної давності, вони не приймаються судом до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Оскільки воєнний час діяв станом на час звернення ТОВ «Ніконджитбудсервіс» з даним позовом до суду і триває дотепер, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Крім того, починаючи з січня 2021 року ОСОБА_1 щомісячно частково здійснювала оплату вартості наданих ТОВ «Ніконджитбудсервіс» послуг, внаслідок чого відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг строку позовної давності переривався.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги до ОСОБА_1 задоволено, з неї на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування (найм) житловим приміщенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» заборгованість за користування (найм) житловим приміщенням згідно договору № 406, 407/4 від 02.01.2021 за період з січня 2021 року по листопад 2021 року в сумі 7 285,00 грн. (сім тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс», , адреса: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 24.03.2025.

Суддя Г.А. Микульшина