Справа № 438/1503/24
Провадження 2/438/51/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 березня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі судді Дудар О.В.,

за участю секретаря Валькович Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Бориславської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Бориславської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів,

встановив:

До Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява, подана адвокатом Крамарем Ю.М., в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Бориславської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Бориславської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування свої позовних вимог зазначає наступне, як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області 7 березня 2022 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками в Свідоцтва зазначені: батько- ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 . Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували і не перебувають на даний час. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 7 лютого 2023 року у справі № 442/7893/22 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 . Підставами для позбавлення відповідачки батьківських прав позивач зазначає те, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться розвитком дитини, не підтримує з нею ніяких стосунків, самоусунулась від допомоги при вихованні та утриманні дитини, а також те, що відповідачка не буде позитивно впливати на розвиток дитини. Також на підставі статей 180-182 СК України позивач просить стягувати на його користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною відповідного віку. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн.

Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Бориславської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Бориславської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Призначено підготовче судове засідання на 22 жовтня 2024 року о 10:00.

15 жовтня 2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив у якому вона просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, залучити у якості третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові засідання у даній справі проводити без ї участі, судові витрати покласти на позивача і відмовити у задоволенні клопотання про виклик свідків позивача. Зазначає, що дана справа є повністю фіктивною, усі докази сфабриковані позивачем, а обставини повністю не відповідають дійсності. Також у відповідності до пункту 5 частини 3 статті 178 ЦПК України відповідач заперечує проти заявлених судових витрат у зв`язку з їх необґрунтованістю позовних вимог.

Ухвалою від 22 жовтня 2024 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відкладено підготовче судове засідання у справі на 11 листопада 2024 року.

11 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крамара Ю.М., надійшла заява про відмову від частини позовних вимог. Зокрема, представник позивача просить на підставі статей 49 та 206 ЦПК України прийняти відмову позивач від частини позовних вимог, а саме щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постановивши у цій частині ухвалу про закриття провадження. Також подальший розгляд справи просить проводити без участі позивача та задовільнити позовні вимоги про стягнення аліментів у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Бориславської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Бориславської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Бориславської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Бориславської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті на 3 грудня 2024 року.

Судові засідання 3 та 26 грудня 2024 року відкладено у зв`язку з надходженням клопотаннь представника відповідача.

26 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Федоренко О.П. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Судове засідання 30 січня 205 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Дудар О.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року відкладено розгляд справи на 27 лютого 2025 року за клопотаннями представників сторін.

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року відкладено розгляд справи на 24 березня 2025 року за клопотаннями представника позивача.

20 березня 2025 року від представника позивача адвоката Крамара Ю.М. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Просить задовольнити заяву в частині стягнення аліментів.

24 березня 2025 року від представника позивача адвоката Федоренко О.П. про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки є рішення про стягнення аліментів з позивача. Крім того, відповідач перераховує кошти та утримання доньки на карту позивача.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства, і прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження від 8 квітня 2016 року серії НОМЕР_3 , актовий запис № 84, місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 7 лютого 2023 року у справі № 442/7893/22 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частинами 2, 3 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

Отже, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» перебачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оцінивши докази в сукупності, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, рівного обов`язку батьків брати участь в матеріальному утриманні дітей, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Щодо доводів відповідача про те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2021 року у справі № 442/7040/21 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 6 вересня 2021 року і до досягнення донькою повноліття, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Отже, за змістом цієї норми права, особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки, судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 7 лютого 2023 року у справі № 442/7893/22 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а матеріалами справи підтверджується фактичне проживання дитини з батьком, що не заперечувалось відповідачем, у відповідача виникає обов`язок щодо утримання дитини, яка проживає разом з позивачем.

Настання вказаних обставин впливає на обов`язок сплати аліментів на утримання доньки та, відповідно, надає позивачу право вимагати звільнення від цього обов`язку, проте не звільняє відповідача від виконання обов`язку, визначеного статтею 180 СК України.

Добровільне перерахування коштів на карту позивача, про що вказано у відзив, і не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів тому з батьків, з яким проживає дитина.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Ураховуючи викладене вище, позов підлягає задоволенню.

Відповідно частини 1 пункту 1 статті 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Щодо вимог позивача у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн, суд дійшов наступних висновків.

26 грудня 2024 року від представника відповідача адвоката Федоренко О.П. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки позивач відмовився від позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав, що про закриття провадження в частині яких постановлено відповідну ухвалу суду. Також вказано, що справа щодо стягнення аліментів є малозначною, а тому заявлена сума є необґрунтованою та неспірною.

Відповідно до частин 1-3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача у частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн, оскільки в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження вказаної суми витрат. Зокрема представником позивача надано лише копії свідоцтва та ордера адвоката, договір на представництво інтересів та надання правової допомоги від 2 серпня 2024 року, у якому відсутні умови щодо порядку визначення суми оплати за надання правових послуг. Будь-яких інших доказів на підтвердження понесених позивачем витрат у заявленому розмірі матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач на підставі Закону України «Про судовий збір» був звільнений при пред`явленні позову до суду .

Керуючись статтями 161, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, статтями 10, 12, 81, 141, 264, 273, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 серпня 2024 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 )

Суддя Олена ДУДАР