З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2025 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря Крутиголови В.О., представниці позивача адвоката Федько Н.Б., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Федько Надія Борисівна до ОСОБА_2 , ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ МІСТА КРИВОГО РОГУ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ про встановлення факту проживання однією сім`єю,
Адвокат Федько Надія Борисівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю протягом шести років до моменту відкриття спадщини та на час відкриття спадщини із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Померла ОСОБА_3 була матір`ю чоловіка рідної тітки ОСОБА_1 . ОСОБА_3 була людиною похилого віку, їй був потрібен догляд та допомога, тому з 2017 року ОСОБА_1 переїхала та проживала однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації. Вони спільно вели господарство, мали спільний бюджет та витрати. ОСОБА_1 сплачувала комунальні послуги за квартиру, купляла продукти харчування, медикаменти та після смерті ОСОБА_3 організувала і оплатила її поховання. Вважаючи себе єдиною родичкою померлої, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. від 26.04.2024 року останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній факт родинних відносин з померлою. У зв`язку з захистом своїх спадкових справ, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 28.11.2024 року позовну заяву позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2025 року закрито підготовче провадження у справи та призначено її до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.
Представник третьої особи ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив винести рішення з урахуванням його письмових пояснень у справі в яких просили відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що сам собою факт перебування у близьких стосунках без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків притаманних сім`ї, не може свідчити, що між позивачкою та померлою склалися та мали місце усталенні відносини, які притаманні сім`ї. Факт доведення позовних вимог покладається на позивача. Покази свідка не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Сам по собі факт перебування позивача з відповідачем у близьких стосунках, не може свідчити про те, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю.
В судовому засіданні було допитано ОСОБА_5 , який зазначив, що з 2018 року приходив допомагати ОСОБА_6 та бачив у неї вдома ОСОБА_1 в яких були дуже добрі стосунки. Склалось враження, що ОСОБА_1 мешкає разом з нею.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що з 2018 року ОСОБА_9 проживала ОСОБА_1 , яка опікувалась померлою, мала з нею спільний побут та поховала її за власні кошти.
Суд, вислухавши пояснення представниці позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 3).
Постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Тімошиної Ольги Віталіївни від 26.04.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю факту родинних стосунків з померлою (а.с.4).
На виконання ухвали суду від державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи, заведену до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини зверталася ОСОБА_1 , інші спадкоємці не зверталися (а.с. 41- 51).
Актом від 17.11.2023 року засвідчено, що з 2017 року ОСОБА_1 фактично проживала без реєстрації із ОСОБА_3 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).
Витрати на поховання ОСОБА_3 взяла на себе ОСОБА_1 (а.с. 7).
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
За правилами ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно із пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Судом встановлено, що позивачу необхідно встановити факт постійного спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_3 породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявників юридичні наслідки, від яких залежать їх майнові права на спадщину.
На підставі викладеного, керуючись ст.12,81,264,265 ЦПК України, суд,-,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Федько Надія Борисівна до ОСОБА_2 , ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ МІСТА КРИВОГО РОГУ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ повноваження якої делеговані ВИКОНАВЧОМУ КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю протягом шести років до моменту відкриття спадщини та на час відкриття спадщини із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: відомості не надано, останнє відоме місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .
Повне рішення складено 24 березня 2025 року.
Суддя: І. Б. Чайкін