РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/3869/22

провадження № 2/521/1717/25

11 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Тарасюк О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н», ОСОБА_4 про стягнення судових витрат на правничу допомогу, -

встановив:

Постановою Верховоного Суду від 19 серпня 2024 року по справі №521/3869/22 вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 6 вересня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 березня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , в частині стягнення з нього на користь потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та цивільного позивача ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу, скасовано і призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

22 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Тимофієв Ігор Володимирович подав до Малиновського районного суду міста Одеси заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №521/3869/22, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» солідарно на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень, ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень, ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2024 року справу №521/3869/22 передано на розгляд судді Михайлюку О.А.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, їх представник адвокат Тимофієв Ігор Володимирович подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без участі потерпілих та цивільного позивача, заяву задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_4 , представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» в судове засідання не з`явилися, їх представник адвокат Януль Віктор Степанович подав до суду заперечення, в якому вказав, що розмір витрат, що можуть бути стягнення, на думку відповідачів, щодо вимог ОСОБА_3 становить 900 (дев`ятсот) гривень, щодо вимог ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень, щодо вимог ОСОБА_2 3000 (три тисячі) гривень .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Вироком Малиновського районного суду міста Одеси по справі №521/3869/22 від 06 вересня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково і стягнуто на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (вул. Грушевського, 28, м. Здолбунів Рівненської області, 35705, ) компенсацію моральної шкоди в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково і стягнуто на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (вул. Грушевського, 28, м. Здолбунів Рівненської області, 35705, ) компенсацію моральної шкоди в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково і стягнуто на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (вул. Грушевського, 28, м. Здолбунів Рівненської області, 35705, ) компенсацію моральної шкоди в сумі 10000 (десять тисяч) грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів сумі 22056 (двадцять дві тисячі п`ятдесят шість) грн. 15 коп.

Щодо процесуальних витрат у вироці вказано, що стягнення на користь потерпілого і цивільного позивача вартості витрат на правову допомогу відбувається не за результатами розгляду цивільного позову, а відповідно до положень глави 8 КПК України «Процесуальні витрати». Судом встановлено, що повноваження адвоката, який є представником потерпілих і цивільного позивача, підтверджені у встановленому законом порядку. Оплата потерпілими і цивільним позивачем вартості юридичних послуг підтверджена документально, згідно наданих квитанцій: - про отримання від ОСОБА_2 за надання правової допомоги у кримінальному провадженні 26.04.2022 року 20000 грн. (т. 1); - про отримання від ОСОБА_1 за надання правової допомоги у кримінальному провадженні 26.04.2022 року 20000 грн. (т. 1); - про отримання від ОСОБА_3 за надання правової допомоги у кримінальному провадженні 19.07.2021 року 30000 грн. (т. 2 ар. 58-59).

Ухвалою Одеського апеляційного суду по справі №521/3869/22 від 26 березня 2024 року вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2023 року залишено без змін.

В ухвалі вказано, що апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, районний суд, прийшов до обґрунтованого висновку щодо відшкодування понесених потерпілими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та цивільним позивачем ОСОБА_3 витрат на оплату правової допомоги, оскільки витрати потерпілих на правничу допомогу повністю документально підтверджені належними доказами в установленому законом порядку.

Постановою Верховоного Суду від 19 серпня 2024 року по справі №521/3869/22 вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 6 вересня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 березня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , в частині стягнення з нього на користь потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та цивільного позивача ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу, скасовано і призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

У постанові Верховного Суду вказано, що як убачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілими, цивільним позивачем та адвокатом було укладено договір про надання останнім правничої допомоги. Упродовж судового розгляду цей адвокат здійснював представництво їх інтересів. Адвокат, як представник потерпілих та цивільного позивача підготував позовні заяви, які були подані до суду про відшкодування шкоди, в тому числі процесуальних витрат на правничу допомогу. Суд уважає, що суди в порушення вимог ст. 94, 370 КПК належним чином не дали оцінки доводам сторони захисту про завищення стягнутих із засудженого процесуальних витрат. Також не дали оцінки обгрунтованості фактичних даних, викладених у розрахунку виконаних робіт, де правничу допомогу адвокат надавав у одному кримінальному провадженні трьом особам, справа стосується здебільшого одних і тих фактичних обставин, при цьому в зазначеному розрахунку відображено по 5 годин первинної консультації й по 5 годин вторинної щодо кожної потерпілої та цивільного позивача. Не дана оцінка й іншим фактичним обставинам, які відображені у розрахунку виконаних робіт. Суд касаційної інстанції не може виправити помилки судів, допущені при розгляді питання витрат на правничу допомогу, оскільки не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Вказані порушення є істотними, а тому судові рішення щодо ОСОБА_4 в частині стягнення з нього на користь потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та цивільного позивача ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу не можуть вважатися законними й обґрунтованими і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підлягають скасуванню з призначенням у цій частині нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

Згідно із ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

Судом встановлено, що між адвокатом Тимофієвим Ігорем Володимировичем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено угоди про надання правової допомоги.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №19/21 від 19.07.2021 року ОСОБА_3 сплачено адвокату Тимофієву І.В. 30000 (тридцять тисяч) гривень, підстава угода про надання правової допомоги від 30.04.2021 року.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №30/23 від 30.08.2023 року ОСОБА_2 сплачено адвокату Тимофієву І.В. 20000 (двадцять тисяч) гривень, підстава угода про надання правової допомоги від 26.04.2022 року.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №26/22 від 26.04.2022 року ОСОБА_2 сплачено адвокату Тимофієву І.В. 3000 (три тисячі) гривень, підстава угода про надання правової допомоги від 26.04.2022 року.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №30/23 від 30.08.2023 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Тимофієву І.В. 20000 (двадцять тисяч) гривень, підстава угода про надання правової допомоги від 12.04.2022 року.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №12/22 від 12.04.2022 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Тимофієву І.В. 3000 (три тисячі) гривень, підстава угода про надання правової допомоги від 12.04.2022 року.

Згідно із наданими розрахунками витрати адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича на правову допомогу ОСОБА_1 складаються із: первинна консультація 6 годин, вторинна консультація 5 годин, аналіз судової практики - 6 годин, підготовка процесуальних документів по справі (складання адвокатських запитів, позовної заяви, заяв, клопотань) 6 годин, підготовка процесуальних документів по справі (додатків до позовної заяви, заяв, клопотань (копіювання)) 6 годин, підготовка та відправка поштової кореспонденції (адвокатських запитів, позовної заяви, заяв, клопотань) 6 годин, участь у судових засіданнях 15 годин, разом 50 годин, загальна вартість витрат складає 23000 (двадцять три тисячі) гривень.

Між адвокатом Тимофієвим Ігорем Володимировичем та Андрійчук Надією Василівною підписано акт про надання правової допомоги до Угоди №1 від 12.04.2022 року з додатковою Угодою №2 від 31.08.2024 року, відповідно до якого вартість наданої правової допомоги становить 23000 (двадцять три тисячі) гривень.

Згідно із наданими розрахунками витрати адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича на правову допомогу ОСОБА_2 складаються із: первинна консультація 6 годин, вторинна консультація 5 годин, аналіз судової практики - 6 годин, підготовка процесуальних документів по справі (складання адвокатських запитів, позовної заяви, заяв, клопотань) 6 годин, підготовка процесуальних документів по справі (додатків до позовної заяви, заяв, клопотань (копіювання)) 6 годин, підготовка та відправка поштової кореспонденції (адвокатських запитів, позовної заяви, заяв, клопотань) 6 годин, участь у судових засіданнях 15 годин, разом 50 годин, загальна вартість витрат складає 23000 (двадцять три тисячі) гривень.

Між адвокатом Тимофієвим Ігорем Володимировичем та Кривошеєвою Наталею Михайлівною підписано акт про надання правової допомоги до Угоди №1 від 26.04.2021 року з додатковою Угодою №2 від 31.08.2024 року, відповідно до якого вартість наданої правової допомоги становить 23000 (двадцять три тисячі) гривень.

Згідно із наданим розрахунком витрати адвоката Тимофієва Ігоря Володимировича на правову допомогу ОСОБА_3 складаються із: первинна консультація 5годин, вторинна консультація 5 годин, аналіз судової практики - 10 годин, підготовка процесуальних документів по справі (складання адвокатських запитів, позовної заяви, заяв, клопотань) 10 годин, підготовка процесуальних документів по справі (додатків до позовної заяви, заяв, клопотань (копіювання)) 10 годин, підготовка та відправка поштової кореспонденції (адвокатських запитів, позовної заяви, заяв, клопотань) 10 годин, участь у судових засіданнях 10 годин, разом 60 годин, загальна вартість витрат складає 30000 (тридцять тисячі) гривень.

Між адвокатом Тимофієвим Ігорем Володимировичем та Кривошеєвим Романом Михайловичем підписано акт про надання правової допомоги до Угоди №1 від 30.04.2021 року, відповідно до якого вартість наданої правової допомоги становить 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Судом встановлено, що адвокат Тимофієв Ігор Володимирович брав участь в судових засіданнях по справі №521/3869/22 18.05.2022 року, 26.05.2022 року, 15.06.2022 року, 30.06.2022 року, 18.08.2022 року, 06.09.2022 року, 21.09.2022 року, 29.08.2023 року, 06.09.2023 року.

Отже, стороною позивачів дійсно надано суду докази на підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, надано докази сплати таких витрат.

У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд вказав, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивачів суми витрат на правничу допомогу у встановлених розмірах.

Керуючись ст.ст. 91, 118, 124 КПК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-266, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н», ОСОБА_4 про стягнення судових витрат на правничу допомогу задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-Н» (), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

11.03.25