Справа № 602/57/25
Провадження № 2/602/126/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретарів судового засідання Майхрук Н.М., Данилюк Н.Ф.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС» або Товариство або позивач) через свого представника адвоката Тараненка А.І., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник або відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 20.12.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ»та ОСОБА_1 , був укладений Договір кредитної лінії № 00-10644901 про надання коштів у кредит. У подальшому на підставі договорів факторингу право вимоги, яке виникло за кредитним договором, кредитодавець передав (відступив) для ТОВ «МАКС КРЕДИТ», а останнє, у свою чергу, передало його позивачу.

Всупереч умовам укладеного кредитного договору відповідачка не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим ОСОБА_1 має непогашену заборгованість у розмірі 38 850,00 грн, що складається з заборгованості по кредиту 7 350,00 грн, та заборгованості по несплаченим відсотках за користування кредитом 31 500,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Також разом із заборгованістю за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 22.01.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 27.02.2025 витребувано за клопотанням позивача письмові докази в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також витребувано за ініціативою суду письмові докази у позивача, а саме: копію Договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, а також докази на підтвердження здійснення розрахунків за цим договором факторингу. Розгляд цивільної справи відкладено на 21 березня 2025 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явивсяхоч і був належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, однак у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності. Через підсистему «Електронний суд» направив до суду заяву про виконання ухвали суду, у якій зазначив, що у ТОВ «ФК «ЕЙС» знаходиться копія договору в тому ж вигляді, в якому вона отримана від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та долучена до матеріалів справи. Іншим примірником або повним зазначеним документом позивач не володіє.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання та не подала відзиву на позов.

Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

20 грудня 2023 року ОСОБА_1 дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала Договір кредитної лінії № 00-10644901 з Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі у тексті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» або позикодавець) та Паспорт споживчого кредиту, що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів (а.с.11-15, 21-22).

Одноразовий ідентифікатор для підписання Договору кредитної лінії № 00-10644901 та Паспорту споживчого кредиту, який вказаний у цих документах, був відправлений відповідачці на її телефон ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», номер якого остання вказала у Договорі кредитної лінії № 00-10644901, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.22).

До позовної заяви позивачем додано «Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», затверджені наказом директора ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» № 1-8/22 від 20.11.2023 р. (а.с.16-20).

Станом на 20.12.2023 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» () було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що убачається з інформації, що міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини другої статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла станом на 22.07.2021) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Таким чином сторони уклали Договір кредитної лінії № 00-10644901 від 20.12.2023 (далі у тексті Кредитний договір).

Згідно з пунктом 1.1 укладеного Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором.

Умовами укладеного Кредитного договору передбачено, що сума кредитного ліміту складає: 7 000,00 грн, тип кредиту кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 240 календарних днів із строком повернення 16 серпня 2024, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка складає 3,00 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Як вбачається із інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 204/09 від 09.09.2024 та реєстру транзакцій ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» на виконання умов Кредитного договору 20.12.2023 здійснило успішну транзакцію по переказу грошових коштів у розмірі 7000,00 гривень зі свого рахунку на рахунок відповідачки через платіжний сервіс «Platon» (а.с. 24-27).

Отже, між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачкою на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач подав разом із позовною заявою копії договорів факторингу, а саме:

- договір факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року укладений між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», згідно якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», як Клієнт з іншої сторони уклали про відступлення права вимоги, за пунктом 2.1 якого Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) Клієнту суму фінансування в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором факторингу (а.с. 34-38);

- договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року укладений між позивачем та ТОВ «МАКС КРЕДИТ», згідно якого ТОВ «ФК «ЕЙС», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як Клієнт з іншої сторони уклали про відступлення права вимоги, за пунктом 2.1 якого Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) Клієнту суму фінансування в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором факторингу (а.с.46-50).

Як вбачається із п.4.7.3 договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року Фактор має право здійснювати наступне відступлення прав вимоги на користь третіх осіб виключно за згодою Клієнта до сплати суми фінансування Клієнту. Після передачі суми фінансування Клієнту Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі здійснювати наступне відступлення прав вимоги. А відповідно до п.11.3 цього ж договору факторингу договір вважається розірваним у випадку невиконання/неналежного виконання Фактором зобов`язань, передбачених п.3.1 договору факторингу та/або п.4.6 договору факторингу.

Таким чином сторони зазначеного вище договору обумовили необхідність надання згоди Клієнта Фактору на наступне відступлення права вимоги на користь третіх осіб, а також чинність укладеного ними договору факторингу, належним виконанням Фактором своїх зобов`язань, у т.ч. сплати суми фінансування Клієнту.

Однак з долучених до матеріалів справи доказів не можна зробити висновок чи була сплачена сума фінансування Клієнту - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», оскільки в електронній копії письмового доказу, долученого до позовної заяви, а саме у Розділі 3 «Порядок розрахунків сторонами» Договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024, відсутні будь-які дані (текст пунктів зазначеного розділу закрито при копіюванні/скануванні), відповідно суд не має можливості дослідити умови, передбачені зазначеним розділом договору.

Крім того, договір вважається розірваним у випадку невиконання/неналежного виконання Фактором - ТОВ «МАКС КРЕДИТзобов`язань, передбачених п.3.1 договору факторингу та/або п.4.6 договору факторингу.

Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Копія договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року у тому вигляді, у якому вона подана суду, а також відсутність належних та допустимих доказів оплати фінансування Фактором на користь Клієнта, не дає можливості встановити ту обставину, чи існували зобов`язання сторін за цим договором станом на дату укладення між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року та, відповідно, чи набуло ТОВ «МАКС КРЕДИТ» право вимоги до відповідачки за кредитним договором і чи мало воно юридичну можливість передати це право вимоги позивачу і чи зрештою набув позивач право вимоги до відповідачки за Кредитним договором на підставі вищезгаданих договорів факторингу.

На виконання ухвали суду від 27.02.2025 про витребування доказів, позивач не надав копію Договору факторингу № 22-01/2024, укладеного між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» від 22.01.2024, пояснивши це тим, що в нього не має таких документів. Також не надав суду докази на підтвердження здійснення розрахунків за вказаним договором факторингу, не повідомивши суду причину неможливості надання таких доказів.

Вирішуючи питання щодо доведеності обставин переходу права вимоги до відповідачки за Кредитним договором від кредитодавця до ТОВ «МАКС КРЕДИТ», а потім до позивача, на що посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Наведена вище правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.04.2024 у справі справа № 2221/2373/12 (провадження № 61-483св23).

Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово стверджував, що належними доказами, які засвідчують факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (див. постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 та інші).

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 вказував на те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.

Суд констатує, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження оплати як за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, так і за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року.

Частинами першою, п`ятою і шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено у встановленому законом порядку факту переходу права вимоги за Договором кредитної лінії № 00-.12.2023 від первісного кредитора ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «МАКС КРЕДИТ» на підставі Договір факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року та, відповідно, наступного переходу права вимоги за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року до позивача.

Ураховуючи те, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин переходу до Товариства права вимоги до відповідачки за Кредитним договором, ТОВ «ФК «ЕЙС» не можна вважати належним позивачем у цій справі, оскільки його права відповідачем не порушені.

Відтак у задоволенні заявленого позову слід відмовити повністю.

У зв`язку з тим, що у позові відмовлено повністю, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, понесені по справі судові витрати покладаються на позивача.

На підставі статей 207, 512 - 514, 525, 628, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 211, 244, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

2. Судові витрати у цій справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ, 02090, .

Представник позивача: адвокат Тараненко Артем Ігорович, адреса: вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 21, м. Київ, 02094, РНОКПП НОМЕР_1 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 26 березня 2025 року.

Суддя: В. А. Наумчук