Справа № 128/2953/23
Провадження № 22-ц/801/991/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Шемета Т. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 рокуСправа № 128/2953/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницького області від 14 травня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницького області від 14 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою, 21 березня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницького області від 14 травня 2024 року ОСОБА_1 подано 21 березня 2025 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку (більш як через десять місяців з дня винесення оскаржуваної ухвали). У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницького області від 14 травня 2024 року.

Окрім того апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 уже п`ять разів подавав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницького області від 14 травня 2024 року , а саме:

1)03.06.2024 року, яка була повернута ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.04.2024 року, так як не містила підпису;

2)11.06.2024 року, яка була залишена без руху ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 06.2024 року через відсутність: клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження разом із зазначеними поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження та доказами на їх підтвердження; документів, що підтверджуються сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону; копій апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи. В подальшому апеляційну скаргу ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10.07.2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

3)23.07.2024 року, яка була повернута ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26.07.2024 року через відсутність підпису;

4)06.08.2024 року, яка була повернута ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12.08.2024 року через відсутність підпису;

5)04.09.2024 року, яка була залишена без руху ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09.09.2024 року для усунення таких недоліків: викласти прохальну частину апеляційної скарги з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції (ст. 374 ЦПК України) з наданням її копій відповідно до кількості учасників; надати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницького області від 14 травня 2024 року. В подальшому ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09.10.2024 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

Подана наразі ОСОБА_1 апеляційна скарга знову не оплачена судовим збором, одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подає клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зазначаючи про непідйомну для нього суму та на підтвердження скрутного матеріального становища надає:

- фотокопію «Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11 грудня 2023 року», згідно якої за період з третього кварталу 2022 року по третій квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків щодо ОСОБА_1 відсутня;

- перекреслену двома лініями навхрест синього кольору фотокопію довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10 квітня 2023 року № 1302/0200-0206-11, згідно якої ОСОБА_1 станом на 10 квітня 2023 року не отримує житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови № 848 від 21 жовтня 1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».

Зазначені документи на підтвердження майнового стану особи ОСОБА_1 уже подавав до своїх апеляційних скарг та в ухвалах Вінницького апеляційного суду від 19.06.2024 року та від 09.09.2024 року про залишення його апеляційної скарги без руху було надано їм оцінку та вказано, що надані заявником копії довідок на підтвердження його майнового стану жодним чином не підтверджують неможливість сплати ним судового збору при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою. Крім того, копії цих довідок, які належним чином не завірені, не містять повної інформації про дійсний майновий стан заявника ОСОБА_1 та його річний дохід за попередній календарний рік станом на момент звернення до суду з апеляційною скаргою.

Не зважаючи на це, ОСОБА_1 наразі уже вшосте подає апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2024 року, яка подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без клопотання про його поновлення та яка не оплачена судовим збором з надає фотокопії тих самих довідок, яким суд уже двічі надавав оцінку.

Процесуальному праву притаманний принцип процесуальної доброї совісті (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2024 року в справі № 229/7156/19 (провадження № 61-4283св24)).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частини перша, друга та четверта статті 44 ЦПК України).

Наведений у частині другій статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від дій, що суперечать завданням цивільного судочинства. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 9901/235/20, ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц)

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2024 року (справа № 2-641/11).

У справі, що розглядається Проник А. В. вшосте поспіль подає апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року, яка подана зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження, без подання заяви про його поновлення, яка не оплачена судовим збором (до цього ним двічі було проігноровано вимоги про сплату судового збору: ухвали Вінницького апеляційного суду від 19.06.2024 року та від 09.09.2024 року), який за оскарження ухвали становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн (підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відтак апеляційний суд виснує, що подання вшосте апеляційної скарги, яка не оплачена судовим збором, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, яка неодноразово була повернена апеляційним судом в тому числі з цих же причин, тобто вчинення одних і тих самих дій за відсутності жодних об`єктивних причин, які б унеможливлювали подати апеляційну скаргу з дотриманням норм процесуального закону, - є зловживанням ОСОБА_1 процесуальними права, намаганням добитися протилежного рішення по справі. Тому з огляду на приписи частини 3 статті 44 ЦПК України подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу слід залишити без розгляду.

За змістом частини 1 статті 143 ЦПК України передбачено, що суд з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, може застосовувати заходи процесуального примусу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

В справі що розглядається, з огляду на характер допущеного ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами, з метою припинення такого зловживання, апеляційний суд виснує про необхідність застосувати до останнього такий захід процесуального примусу як штраф в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що становить 908,4 грн. (3 028 х 0,3 = 908,4).

Керуючись ст. ст. 44, 143, 148, 259, 260, 368, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати зловживанням процесуальними правами ОСОБА_1 подання вшосте апеляційної скарги на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року, подану ОСОБА_1 21 березня 2025 року, залишити без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу: стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України штраф в сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Ухвала про стягнення штрафу в силу частини 5 статті 148 Цивільного процесуального кодексу України є виконавчим документом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795).

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк