Справа № 177/1522/23
Провадження № 2/177/231/25
У Х В А Л А

24.03.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Лященко В.В.,

секретаря судового засідання Антонінок А.Д.,

розглянувши питання щодо поновлення провадження у цивільній справі №177/1522/23за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу,

встановив:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 07.08.2023 року було відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.09.2023 року сторонам надано строк для примирення, провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.12.2023 провадження у справі №177/1522/23 зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан

20.03.2025 року на адресу суду надійшов лист ТВО начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про те, що військовослужбовець ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину з 02.02.2024 (дезертирував), облікові документи направлені до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13 серпня 2024 року не враховувати до чисельності ЗСУ на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.08.2024 №0007959.

Так, згідно з п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана норма є імперативною. Її суть зводиться до того, що учасник справи (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) на час розгляду справи в суді виконує конституційний обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений ст.65 Основного Закону та у зв`язку з цим не може реалізувати свої процесуальні права та нести процесуальні обов`язки.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, зупинення провадження у справі має тимчасовий характер і не може розглядатися, як відмова у судовому захисті.

Згідно зі ст.1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, низкою Указів Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19 зроблено висновок: «Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції».

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного суду у справах №757/52540/16-ц, №501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 станом на 18.03.2025 рахується як такий, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Отже, матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що

ОСОБА_3 на теперішній час перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановлює ухвалу.

Оскільки, відповідач ОСОБА_3 станом на 18.03.2025 рахується як такий, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , а, отже, на теперішній час не перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України та не забезпечує стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, запровадженого у зв`язку із воєнною агресією російської федерації проти України, у зв?язку з чим суд вважає за необхідне провадження у справі поновити.

Керуючись ст. 254 ЦПК України, суд

постановив:

Поновити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу.

Призначити судове засідання на 09-00 год. 09.04.2025 року, про що повідомити сторін у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лященко