Справа №567/269/25
Провадження №2-о/567/39/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Дем`янчук Н.В.

з участю представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

встановив:

ОСОБА_3 звернулася із заявою в Острозький районний суд та просить встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.01.1995 Острозькою міською радою на ім`я ОСОБА_5 .

Посилаючись на неможливість внесення змін в дане свідоцтво та те, що різниця у зміні прізвища у даному правовстановлюючому документі позбавляє її можливості повною мірою реалізувати своє право на спадкування та володіння житлом, просить суд встановити факт належності вказаного свідоцтва про право власності.

Ухвалою суду від 10.02.2025 заяву ОСОБА_3 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримала у повному обсязі на підставі наведених в заяві обставин. Просить встановити вказаний факт.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини зазначені у заяві.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що він є рідним братом ОСОБА_3 , а його матір`ю є покійна ОСОБА_5 . Вказує, що померла ОСОБА_6 після укладення шлюбу з ОСОБА_7 , до дня своєї смерті мала прізвище « ОСОБА_8 », оскільки була документована паспортом на відповідне ім`я та не змінювала його у зв`язку з одруженням.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що він є сусідом ОСОБА_5 і знає її із 1970 року та перебуває у дружніх стосунках із її сім`єю. Вказує, що померла ОСОБА_6 після укладення шлюбу з ОСОБА_7 , до дня своєї смерті мала прізвище « ОСОБА_8 », оскільки була документована паспортом на відповідне ім`я та не змінювала його у зв`язку з одруженням і всі за місце її проживання знають її за таким прізвищем.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , у віці 62 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серїї - НОМЕР_1 від 23.11.1999.

18.06.2024 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сержант Н.М. після смерті ОСОБА_5 та за заявою ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 24/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77367828 від 18.06.2024.

Заявниця прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , оскільки була зареєстрована та проживала разом з нею на дату смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане може бути підтверджено довідкою про зареєстрованих осіб станом на дату смерті, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до ст. 549 ЦК 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності з положеннями п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5 (далі - Інструкція) (чинної на дату відкриття спадщини), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу 1540-06).

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Так, після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено свідоцтвом про право власності на житло від 30.01.1995 та оригінал якого знаходиться у заявниці.

Згідно довідки про реєстрацію проживання особи № 1126 від 22.12.2021, виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської ради, ОСОБА_3 проживає у спадковій квартирі з 19.07.1994 по теперішній час, тобто в тому числі в період шести місяців після смерті спадкодавця. Відповідно до свідоцтва про народження серїї НОМЕР_2 від 28.12.1976 матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказана ОСОБА_4

20.11.1999 заявниця уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ». Вказаний шлюб було розірвано 12.02.2004 на підставі рішення Острозького районного суду від 23.10.2003 (а/з № 05), про що в матеріалах спадкової справи містяться відповідні відомості з Державного реєстру актів цивільного стану.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 10.09.1976 ОСОБА_5 10.09.1976 уклала шлюб з ОСОБА_7 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».

Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану (повний витяг сформовано нотаріусом 18.06.2024 та міститься в матеріалах спадкової справи) шлюб ОСОБА_15 та ОСОБА_7 не було розірвано.

З огляду на вищевказане та оскільки документи, які б свідчили про зміну прізвище матері заявниці на день її смерті з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_8 » відсутні, нотаріусом листом за вих. № 11/12-14 від 03.07.2024 було повідомлено, що відсутні підстави вважати заявницю дочкою спадкодавця та спадкоємцем за законом першої черги згідно ст. 1261 ЦК України, оскільки родинні зв`язки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не підтверджені.

02.11.2024 заявницею було отримано повторне свідоцтво про смерть своєї матері серії НОМЕР_4 , у якому прізвище спадкодавця змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_13 » (актовий запис про смерть № 170 від 23.11.1999).

У зв`язку з цим 08.11.2024 заявниця повторно звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сержант Н.М. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2024 вих. № 22/02-31 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва на вищевказане спадкове майно з тих мотивів, що заявницею не було надано нотаріусу правовстановлюючі документи на вищевказане нерухоме майно, які б підтверджували його належність саме спадкодавцеві, оскільки згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця ОСОБА_13 , а згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 30.01.1995 року Острозькою міською радою, зареєстроване в КП Рівненське ОБТІ за № 14-91-797, прізвище власника 1/3 частки квартири - ОСОБА_5 .

Отже, для реалізації свого права на спадкування заявниці необхідно встановити факт належності померлій ОСОБА_4 правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.01.1995 Острозькою міською радою, зареєстрованого в КП Рівненське ОБТІ за № 14-91-797.

Орган, що видав свідоцтво про право власності на житло - Острозька міська рада - не наділена повноваженням вносити зміни до правовстановлюючих документів. Порядок внесення відповідних виправлень не передбачений ні в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (чинний), ні в Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженій наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.98, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 р. за № 399/2839 (втратила чинність 06.08.2012).

Разом з тим, органи, що видали правовстановлюючий документ, можуть виправити помилку в такому документі лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких видавався правовстановлюючий документ, цієї помилки не було і помилка була допущена саме з вини органу, який видав правовстановлюючий документ (технічна помилка).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що встановити даний факт іншим шляхом заявниця не має можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України - фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до n. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права на спадщину з дотриманням вимог чинного законодавства.

Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним що Державний акт містить неправильне написання анкетних даних особи та усунення вказаної неправильності можливе лише шляхом встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документа.

Оскільки від встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, залежить виникнення та зміна майнових прав заявниці, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, дані докази повністю узгоджуються з її заявою, суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 57, 265, 315-319 ЦПК України суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), заінтересована особа ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ), про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.01.1995 Острозькою міською радою на ім`я ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.