441/2332/24 2/441/152/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.03.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.

за участю секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , звернувся в суд із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 , 2007р.н. мотивуючи тим, що відповідач, як батько позивача, з дня його народження проживає окремо від дитини, життям сина не цікавиться та не спілкується з ним, не приймає участі у його вихованні та забезпеченні належних умов життя і навчання, не піклується про здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, як і матеріально не забезпечує, батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина. Просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 11.10.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 в суді вимоги підтримав покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дитину ОСОБА_3 , 2007р.н., який перебуває на повному утримані та вихованні матері і проживає разом з нею на АДРЕСА_1 , що батько від народження жодним чином не бере участі у вихованні сина, не навідує його, як і не піклується про здоров?я, фізичний та духовний розвиток, що аліменти на утримання сина за рішенням суду від 2009 року сплачував не систематично, а з грудня 2024 року ухиляється від сплати таких в розмірі по 5 000 грн. щомісячно, інше. Заперечив щодо залучення до участі у справі як третю особу ОСОБА_4 - матір позивача ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що рішення суду у справі жодним чином не вплине на її права та обов"язки. Просить позов задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, із пояснень представника ОСОБА_1 , позивач не бажає брати участь у розгляді справи та надавати пояснення з приводу заявлених вимог, представництво своїх інтересів повністю довірив йому.

Відповідач ОСОБА_2 у суді позов визнав, пояснив, що з 2006 року перебував з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, у 2007 році у них народився син ОСОБА_3 , після народження якого, дружина, без будь-яких пояснень, прогнала його з квартири, в якій вони разом проживали, на його неодноразові спроби примиритися, реагувала неадекватно, з того часу, з її вини, дитину не бачив та не спілкувався, аліменти за рішенням суду від 2009 року, постійно сплачував і станом на час розгляду справи, заборгованості не має. Зазначив, що готовий та хоче спілкуватися з сином, зацікавлений у збереженні зв?язків з ним та бажає бачити його, в т.ч. і у себе вдома, за умови відсутності з ним його матері та бабусі, які по суті вигнали його з квартири, одяг викинули через вікно з другого поверху, жодного разу не дозволили йому побачити сина. Про судове рішення щодо стягнення з нього аліметів у розмірі по 5 000 грн. щомісячно дізнався лише у березні 2025 року.

Представник Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради Брухаль Л.Б. у заяві від 12.03.2025 просив про розгляд справи за його відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримав.

Заслухавши пояснення представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4, 13, 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За положеннями частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Із пояснень представника позивача в суді, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з листопада 2006 року по листопад 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів (а.с. 6).

Неповнолітній ОСОБА_3 значиться зареєстрованим та проживає разом з матір?ю ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 , що стверджується копією довідки директора ЛКП «Львівський Ліхтар» Франківської районної адміністрації Львівської міської ради Шпак І.М. №836 від 18.05.2022, витягами з реєстру територіальної громади №2024/009165332 від 01.08.2024 та з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4613-1 від 17.04.2018 (а.с. 8-10).

Із змісту копії акта обстеження умов проживання, складеного 09.09.2024 комісією Франківської районної адміністрації Львівської міської ради за місцем проживання ОСОБА_3 , що на АДРЕСА_1 убачається, що квартира складається з 2-ох кімнат та кухні, є необхідні меблі, наявні комунальні вигоди, чисто, дитина забезпечена усім необхідним відповідно до віку, має облаштоване окреме спальне місце, є робоче місце для навчання, що разом з неповнолітнім, окрім матері ОСОБА_4 , проживає бабця ОСОБА_5 (а.с. 12).

Відповідно до копії акта обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 11.10.2024, ОСОБА_2 значиться зареєстрованим на АДРЕСА_2 , а проживає без реєстрації на АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 25, 51-52).

Як убачається із характеристики директора ОСОБА_8 та класного керівника ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_3 , 2007р.н. навчався в ліцеї №75 ім. Лесі Українки ЛМР, за період навчання проявив себе як старанний, сумлінний та відповідальний учень, навчальні досягнення мав достатнього та середнього рівнів, надав перевагу гуманітарним предметам. Дитина любила товариство, веселий, ввічливий і доброзичливий, не схильний до конфліктів. Мати ОСОБА_4 приділяла належну увагу навчанню та вихованню дитини (копія а.с. 13).

Згідно довідки директора П.Росіцького №02-180 від 06.08.2024, ОСОБА_3 , 2007р.н. з 01.09.2022 навчається в ДНЗ «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за професією «Слюсар з ремонту рухомого складу. Помічник машиніста електровоза». Мати ОСОБА_4 систематично цікавиться успіхами дитини в навчанні, його поведінкою, приділяє увагу сину, займається його вихованням. Батько ОСОБА_2 навчанням сина не цікавиться, не бере участі у навчанні та його вихованні (копія а.с. 14).

Із довідки тренера інтелектуальних видів спорту ОСОБА_10 від 19.07.2024 убачається, що ОСОБА_3 з грудня 2021 року відвідує заняття з шахів, го, шашків-64, шашків-100, гомоку, батька дитини - ОСОБА_2 він жодного разу не бачив (копія а.с. 15).

Згідно довідки, виданої сімейним лікарем Комунального некомерційного підприємства «5-А міська клінічна поліклініка м. Львова» Амбулаторія сімейної медицини №3 ОСОБА_11 від 17.07.2024, з приводу щеплень, медогляду, при захворюваннях ОСОБА_3 до медичного закладу зверталися його мати ОСОБА_4 або бабуся ОСОБА_5 (копія а.с.16).

Із пояснень відповідача в суді, із довідки про отримання аліментів від 2019 року №15.16-20/2924, виданої Городоцьким районним відділом державної виконавчої служби убачається, що на підставі виконавчого листа № 2/1743 від 27.07.2009, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн, щомісячно, до повноліття дитини.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2024, збільшено розмір аліментів, визначений рішенням цього ж суду від 27.07.2009 у справі №2-1743/09 та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 63).

Із витягу з протоколу №27 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради від 25.11.2024 видно, що під час розгляду комісією ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 11.10.2024, заслухано неповнолітнього ОСОБА_3 та його матір ОСОБА_4 , проаналізовано документи та вирішено надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як Органу опіки і піклування №260001-вих-173309 від 03.12.2024, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з тих підстав, що він впродовж тривалого періоду часу ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини (а.с. 51-52).

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та підлягає оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків неодноразово було викладено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06 червня 2024 року у справі № 132/2049/23, від 25 вересня 2024 року у справі № 206/1513/23, від 02 жовтня 2024 року у справі № 2-5679/11, від 04 вересня 2024 року у справі № 608/858/22 тощо.

Аналізуючи наявний у матеріалах справи висновок Органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 № 260001-вих-173309 від 03.12.2024, суд констатує, що такий висновок не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, та які б були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батька батьківських прав (а.с. 51).

Також висновок не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, органом опіки та піклування не встановлено та відповідно не надано оцінки дійсним причинам можливого ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків.

Окрім цього, зазначена інформація у висновку про те, що батько ОСОБА_2 останнім часом погрожує ОСОБА_4 не відповідає дійсності, оскільки, як ствердив відповідач в суді, з колишньою дружиною він не спілкується, жодних контактів з нею не має.

З урахуванням вищенаведеного, суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, який має рекомендаційний характер, оскільки він винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, є недостатньо обгрунтований та суперечить інтересам дитини ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на сина ОСОБА_3 , він не несе жодної загрози життю, здоров`ю, моральному вихованню дитини, а тому розрив з батьком сімейних відносин не відповідає інтересам дитини.

Більше того, доказів винної поведінки та притягнення відповідача як батька до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків чи застосування до нього будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративного стягнення, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування, представником ОСОБА_1 не надано, судом не встановлено.

Як ствердив відповідач в суді він має бажання спілкуватися з сином, зацікавлений у збереженні зв`язків з ним та хоче бачити його, в т.ч. у себе вдома, що вказує на його зацікавленість у збереженні зв`язків із своєю дитиною.

Представником позивача ОСОБА_1 , як у заяві, так і в суді не доведено, яка реальна мета має бути досягнута у спосіб позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та як це змінить існуючу ситуацію на кращу і сприятиме захисту інтересів дитини ОСОБА_3 , 2007р.н.

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, належних та допустимих доказів умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , представником позивача не надано.

Таким чином, за обставин недоведення винни відповідача на свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, як і відсутності гострої соціальної необхідності у позбавленні ОСОБА_2 батьківських прав, підстав для задоволення вимог позивача з мотивів наведених у заяві та представником в суді, суд не убачає.

За встановлених судом обставин справи, факт визнання відповідачем ОСОБА_2 позову про позбавлення батьківських прав не може слугувати законною підставою для задоволення позову, оскільки згідно ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини.

Аналогічний висновок викладено КЦС ВС у постанові від 12.03.2025 у справі № 336/1978/23.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку і зокрема висновок Органу опіки і піклування, пояснення представника позивача та відповідача в суді, а також зважаючи на відсутність доказів про те, що змінити поведінку ОСОБА_2 у кращу сторону неможливо та, що позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав на неповнолітнього ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 4, 10, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 19, 151, 152, 164-166 СК України, суд -

в и р і ш и в :

у позові ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1 , прож. на АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , прож. на АДРЕСА_2 ), третя особа Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (, місцезнаходження вул. Генерала Т.Чупринки, 85 в м. Львів) про позбавлення батьківських прав, зокрема ОСОБА_2 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.03.2025.

С у д д я А.М. Малахова - Онуфер