Провадження № 2/487/837/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі: Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судових засідань Богатої А.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до російської федерації про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 просила стягнути з рф 35000 Євро, що еквівалентно 1522150 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що внаслідок збройної агресії рф, та факту її проживання на території Миколаївської міської територіальної громади, віднесеної до території можливих бойових дій, вона зазнала душевних страждань, оскільки стала свідком вбивст, тілесних ушкоджень та знищення майна мирного населення.

Задля збереження свого життя, вона після тяжкої хвороби, разом з хворим чоловіком, у серпні 2022 року змушена була виїхати до Київської області, та лише на момент звернення до суду, повернулася до м.Миколаєва.

Зазначила, що було порушено низку її конституційних та конвенційних прав, зокрема право на свободу та повагу до честі та гідності, право на повагу до приватного та сімейного життя.

Наголосила на порушенні її нормальних життєвих зв`язків, та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя та поновлення порушених прав.

Вказала, що розмір моральної шкоди визначено нею за внутрішнім переконанням, з врахуванням рішень ЄСПЛ та норм міжнародного права

Ухвалою суду від 12.12.2024, позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 13.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

До судового засідання позивач не з`явилася, у поданій позовній заяві розгляд справи просила провести за її відсутності.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи суд застосовує правові позиції, зроблені Верховним Судом у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 (провадження № 61-18782 св 21), у постанові від 08.06.2022у у справі №490/9551/19, а також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2022 року у справі № 635/6172/17, провадження № 14-167 цс 20.

Так Верховний Суд зазначає, що після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено рф, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.

Також Верховний Суд встановив підстави зробити висновок про те, що починаючи з 2014 року відсутня необхідність у направленні до посольства рф в Україні запитів щодо згоди бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням рф збройної агресії проти України та ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. Починаючи з 24.02.2022 таке надсилання неможливе ще й у зв`язку із розірванням дипломатичних зносин України з рф.

З урахуванням зазначеного, розгляд справи проводиться без повідомлення відповідача.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для застосуванні положень ст. 1167 ЦК України необхідно встановити існування сукупності певних фактів, а саме: а) протиправність діяння її заподіювача; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість зробити висновок, що частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Чинним ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).(ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Так суд приходить до висновку, що у у зв`язку зі збройною агресією рф проти України ОСОБА_1 зазнала душевних страждань і приниженень, перенесла стрес і побоювання за свою безпеку, були порушені її нормальні життєві зв`язки, вона вживала додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 неправомірними діями держави російська федерація.

При визначені розміру відшкодування, що підлягає стягненню, суд, зазначає, що позивачем до позовної заяви не долучено будь-яких доказів, які б підтверджували, викладені в позові робставини, зокрема, щодо погіршення стану здоров`я її чи близьких родичів, або пошкодження майна.

Таким чином суд виходить з загально відомих обставин, а саме того, що на території м.Миколаєва та Миколаївської області на початку повномасштабного вторгнення велися активні бойові дії, до теперішнього часу місто та область перебувають під систематичними обстрілами, той факт, що внаслідок бойових дій було пошкоджено водогін та мешканці міста залишилися без питної води, що свідчить про продовження перебування позивачки у стані стресу.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, множинний характер порушення її конституційних прав, суд вважає можливим визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 400 000 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог в рівних частках.

Згідно пункту 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Позивачем було заявлено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, визначеної у грошовому вимірі. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.11.2018 року по справі № 761/11472/15-ц, така вимога відноситься до вимог майнового характеру, а отже судовий збір стягується як за вимогу майнового характеру - в розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 4000 гривень.

Керуючись ст.10,76,81,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України 400 000 гривень.

Стягнути з держави російська федерація судовий збір в дохід держави у розмірі 4000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного судупротягом тридцяти днів з дня його винесення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Держава російська федерація

Головуючий суддя: І.О. Притуляк