Справа № 358/869/24 Провадження № 2/358/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Богуславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 листопада 1999 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Також просить внести зміни до актового запису №137 від 07.07.2017 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області та зазначити у графі «Відомості про батька» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України та зазначити у графі «Прізвище та по батькові» - з ІНФОРМАЦІЯ_6 на ІНФОРМАЦІЯ_6 , інші відомості залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження.

В обґрунтування заяви посилається на те, що він та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, від 07 липня 2017 року, за актовим записом № 137.

У свідоцтві про народження, батьком записаний ОСОБА_6 . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Однак, звернувшись із спільною заявою із ОСОБА_3 до Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про внесення змін до актового запису про народження у зв`язку з визнанням батьківства відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного Миронівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07 липня 2017 року за №137, їм було відмовлено та рекомендовано звернутись з даним питанням до Богуславського районного суду Київської області.

На даний час вони: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перебувають у фактичних шлюбних відносинах та проживають разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 06 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 03 вересня 2024 року, яке завершено 23 грудня 2024 року.

23 грудня 2024 року закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29 січня 2025 року, яке в подальшому було відкладено востаннє на 05 березня 2025 року о 16 год. 00 хв.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заяву про визнання батьківства із наведених у ній підстав та просила її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання його батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підтвердження обставин які викладені в позовній заяві, ОСОБА_3 надала письмові докази того, що вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі та в хворобливому стані, що підтверджується копією виписки із акту огляду МСЕК серії КИО-1 №0396443 від 24.10.2011, копією посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 від 03.09.2020 та копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 23.01.2004.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Богуславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання свого представника не направив, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

В судовому засідання встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 07.07.2017 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 137, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , батьками зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Відомості про батька дитини у вказаному актовому записі внесено Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у порядку частини першої статті 135 СК України - ОСОБА_6 , за вказівкою матері ОСОБА_3 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України № 3 від 07.07.2017 (а.с. 11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження дитини на підставі заяви про визнання батьківства, що підтверджується листом начальника Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Т. № 13/30.6-39а від 23.04.2024 (а.с. 12-13).

На момент народження дитини ОСОБА_4 мати ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/13777/23 від 07.12.2023 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили - 08.01.2024 (а.с. 71).

Як видно з копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.02.2025 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з червня 2024 року проживають в будинку який винаймають, по АДРЕСА_3 , однією сім`єю разом з дочкою ОСОБА_4 (а.с.68)

Згідно копії виписки із акта огляду МСЕК серії КИО-1 №0396443 від 24.10.2011, копії посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 від 03.09.2020 та копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 23.01.2004, ОСОБА_3 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), та є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає в м. Тараща, є пенсіонеркою та являється рідною тіткою ОСОБА_3 . Пояснила, що знає ОСОБА_1 з 2016 року, який брав активну участь в Таращанському ансамблі та який тісно спілкувався з її племінницею ОСОБА_9 , у яких були добрі стосунки. Після народження ОСОБА_9 дочки ОСОБА_10 вона говорила, що її батьком є ОСОБА_11 . З 2023 року ОСОБА_9 та ОСОБА_12 стали проживати разом, дочка ОСОБА_10 схожа на свого батька ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що проживає в с. Яцюки Обухівського району, Київської області, тимчасово безробітній, являється хорошим знайомим сторін. Повідомив, що знає ОСОБА_13 та ОСОБА_15 з 2023 року, з того часу, як вони сім`єю разом з двома дітьми стали проживати по АДРЕСА_3 . Дівчинка ОСОБА_10 має теплі стосунки з ОСОБА_12 .

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Отже, як випливає із даної норми існує добровільний порядок ( п. 1) і примусовий порядок (п. 3) згідно із статтею 125 СК.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Відповідно до статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

У роз`ясненнях, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року , суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема, частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до пункту 9 указаної Постанови, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі, коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (в залежності від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Так судом установлено, що по справі не призначалась судово-генетична експертиза для вирішення питання, чи є позивач ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи той факт, що ОСОБА_3 перебуває в тяжкому матеріальному становищі та в хворобливому стані, та їх сім`я не немає коштів на оплату проведення відповідної експертизи.

Натомість, в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_14 підтвердили, що сторони по справі проживають разом однією сім`єю та виховують спільну дочку.

Із заявленого позову судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 визнає своє батьківство щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказуючи, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 та у них народилася дочка ОСОБА_4 , що не заперечується відповідачкою.

В даній справі встановлено, що відомості про батька ОСОБА_4 в актовому записі про її народження були здійснені за вказівкою матері, згідно ч.1 ст. 135 СК України.

На теперішній час ОСОБА_1 бажає бути визнаним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки впевнений в своєму кровному спорідненні з дитиною.

Отже, передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи було здобуто належні, достовірні та достатні докази, які в повній мірі підтверджують походження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_1 , а тому останнього слід визнати батьком дитини з внесенням відповідних змін до актового запису про її народження.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

В сукупності усі наявні в справі письмові докази, покази свідків та пояснення сторін у справі, а також те, що відповідачка ОСОБА_3 визнала позов в повному обсязі, свідчать про наявність достатніх підстав для визнання батьківства ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_4 , що вказує на необхідність задоволення позовних вимог про визнання батьківства.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 125, 126, 128 СК України, ст.ст. 43, 48, 77-80, 95, 109, 263, 265 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 листопада 1999 року, Новокаховським МВ У МВС України в Херсонській області), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Миронівка Київської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 , видане 07 липня 2017 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 137).

Внести зміни до актового запису № 137 від 07 липня 2017 року, вчиненого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про народження - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, місце народження: місто Миронівка, Київська область, зазначивши:

батьком дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець міста Нова Каховка Херсонської області;

змінити прізвище дитини « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 »; по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Ім`я, дату та місце народження дитини ОСОБА_4 - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов