Справа №351/1843/24
Номер провадження №2/351/173/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Бабшинської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Заболотівської селищної ради , про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів, адвокат Зленко В.А. звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивував тим, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав до колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 . Таким чином, кожному із членів даного колгосного двору належало по 1/7 частці житлового будинку.

ОСОБА_6 був сином ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . 23 вересня 1972 року позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками позивачів ОСОБА_2 , позивачки ОСОБА_3 та позивачки ОСОБА_4 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , заповіт від імені померлої посвідчувався у виконкомі Борщівської сільської ради, не скасовувався та не відмінявся, однак, оригінал даного заповіту було втрачено.

Разом з тим, позивачі стверджують, що все своє майно ОСОБА_1 заповіла своєму чоловікові ОСОБА_5 , спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилася. На день смерті ОСОБА_1 разом з нею був зареєстрований її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 . Таким чином відповідно до положень статті 1268 ЦК України ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_1 ,, а саме 1/7 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .. Після його смерті заведена спадкова справа. Спадкоємцем всього належного йому майна, окрім легкового автомобіля ВАЗ-21051, є позивачка ОСОБА_4 .

Таким чином, позивачка ОСОБА_4 успадкувала 2/7 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які належали померлому ОСОБА_5 .. Спадкоємцем легкового автомобіля ВАЗ-21051, 1983 року випуску, який належав ОСОБА_5 , є позивач ОСОБА_2 . Заповіти від імені ОСОБА_5 посвідчувалися, не відмінялися та не скасовувалися.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 . Після його смерті заведена спадкова справа, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався.

На день смерті ОСОБА_6 з ним були зареєстровані позивачі ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2 - його син та ОСОБА_4 - його дочка.

Таким чином позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 рівних частках прийняли спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 , а саме 1/7 частки спірного житлового будинку господарськими будівлями та спорудами.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок позивачка ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із невизначеністю часток у майні колишнього колгоспного двору.

Просить визнати за позивачами право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 право власності на 4/21 частки житлового будинку, за ОСОБА_2 право власності на 4/21 частки житлового будинку, за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частку житлового будинку та за ОСОБА_4 право власності на 10/21 часток житлового будинку.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечив.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає ло задоволення з наступних підстав.

ідповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинку володіння від 8 січня 1989 року житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору головою якого є ОСОБА_5 .

Згідно довідки Заболотівської селищної ради від 09.08.2024 року № 214 в спірному житловому будинку, який відносився до суспільної групи колгоспний двір, станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 23.09.1972р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Із свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 08.03.1975 року, НОМЕР_3 від 02.06.1973р., НОМЕР_4 вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Згідно рішення Снятинського районного суду від 12 травня 2016 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , 08.03.2008р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Заболотівської селищної ради від 09.08.2024 року № 161 на день смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , крім померлої, були зареєстровані: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . Заповіт від імені померлої ОСОБА_1 посвідчувався в Борщівській сільській раді 12.03.2001 року за №8, заповіт не скасовувався та не відмінявся.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2013 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 , спадщина на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1856 га, що розташована на території Борщівської сільської ради.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Борщівської сільської ради 03.12.2012 року спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_5 майна є ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Заболотівської селищної ради від 09.08.2024 року №162 на день смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , крім померлого були зареєстровані: ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Заповіти від імені померлого ОСОБА_5 посвідчувалися 03.12.2012 року за №№ 210, 211 в Борщівській сільській раді.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки Заболотівської селищної ради № 163 від 09.08.2024 року на день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в спірному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 . Заповіт від імені померлого ОСОБА_6 у виконкомі Борщівської сільської ради не посвідчувався,

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Лахнюк О.М. від 05.08.2024 року згідно спадкової справи № 35/2013 заведеної у Другій Снятинській державній нотаріальній конторі, ОСОБА_4 дійсно являється спадкоємцем за законом на майно померлого ОСОБА_5 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Лахнюк О.М. від 05.08.2024 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що спірний житловий будинок відносився до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , а отже, кожному з його учасників належить відповідна частка у колгоспному дворі, однак частки в майні колгоспного двору не визначені.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 . А отже, кожному із його членів належало по 1/7 частки спірного житлового будинку. Спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_1 ,1927 р.н., прийняв її чоловік, ОСОБА_5 , 1924 р. Тому, після смерті ОСОБА_1 , ОСОБА_5 належало 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. ОСОБА_6 належала 1/7 частки житлового будинку, як члену колишнього колгоспного двору. Після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем 2/7 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які йому належали, є позивачка ОСОБА_4 . Тому, після смерті ОСОБА_5 , позивачці ОСОБА_4 належало 3/7 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті ОСОБА_6 , в рівних частках прийняли спадщину позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 .. Отже, позивачу ОСОБА_1 належить 4/21 частки спірного житлового будинку господарськими будівлями та спорудами ( 1/7 частки, як члену колишнього колгоспного двору + 1/21 частки, як спадкоємцю ОСОБА_6 = 4/21 частки), що складає приблизно 0.19 %. Позивачу ОСОБА_2 також належить 4/21 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ( 1/7 частки, як члену колишнього колгоспного двору + 1/21 частки, як спадкоємцю ОСОБА_6 = 4/21 частки), що складає приблизно 0.19 %. Позивачу ОСОБА_4 належить 10/21 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами ( 1/7 частки, як члену колишнього колгоспного двору, + 2/7 частки, як спадкоємцю ОСОБА_5 , + 1/21 частки, як спадкоємцю ОСОБА_6 = 10/21 частки), що складає приблизно 0.47 %. Позивачу ОСОБА_3 належить 1/7 частки спірного житлового будинку, як члену колишнього колгоспного двору, що складає приблизно 0,14 %.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме, слід визнати право власності за позивачами: ОСОБА_1 - на 4/21 частини, ОСОБА_2 - на 4/21 частини, ОСОБА_3 - на 1/7 частину та ОСОБА_4 - на 10/21 частин житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/21 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/21 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 10/21 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН