УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/2447/25

Провадження №2-з/751/11/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.

секретар Барбаш М. В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31.05.2023 року заявник придбав у власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник має намір подати до суду позов про визнання безпідставною суму заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» за спожитий природній газ у розмірі 25771 гривні 09 копійок; зобов`язання ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна», АТ «Чернігівгаз» та Чернігівської філії «ТОВ «Газорозподільні мережі України» списати ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 25771 гривні 09 копійок.

Зазначає, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» надіслало на адресу заявника повідомлення про відключення постачання природного газу 17.03.2025 року, в якому йдеться, що з 17.03.2025 року заявник самостійно має припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника Товариства/Оператора ГРМ за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв. У разі невиконання даної вимоги у встановлений строк, за умови існуючої заборгованості, газопостачання буде припинено у примусовому порядку.

На адресу заявника надходять рахунки на оплату спожитого природного газу. І з моменту підключення його будинку до газопостачання, увесь об`єм газу, що фактично спожитий саме ним був оплачений, квитанції про сплату послуг додає.

Зазначає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити надалі виконання рішення суду, якщо відповідач припинить газопостачання або від`єднає домогосподарство від газорозподільної системи.

З огляду на те, що заявник не визнає суму заборгованості, а відповідачі вважають, що він має вказану заборгованість, заявник змушений буде відмовити їм у добровільному припиненні газопостачання та як наслідок вони можуть нарахувати йому суму збитків. У разі вирішення спору судом на користь заявника це змусить сторони докласти значних зусиль для відновлення майнового стану учасників справи.

Вказує, що між ОСОБА_1 та відповідачами існує спір щодо розміру заборгованості зі сплати послугами газопостачання і предметом цього спору є визнання безпідставною нарахованої заборгованості за послуги з газопостачання, в той же час відповідач по справі вважає за необхідне припинити постачання газу до його домоволодіння у холодну пору року, що може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для його здоров`я та життя, адже його будинок опалюється газом і в разі відключення від газопостачання він буде змушений проживати в неопалювальному житлі, що не буде відповідати нагальній суспільній необхідності.

Не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити виконання рішення суду, адже відновлення газопостачання здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості та відшкодування витрат на припинення й відновлення газопостачання, а в разі якщо судом буде постановлено рішення про задоволення його позову і судом буде встановлено обставину того, що заборгованості не існує, яким чином буде тоді відновлено газопостачання до будинку, яку прострочену заборгованість він буде вимушений тоді сплатити щоб відновити газопостачання.

Крім того, обраний спосіб забезпечення позову як заборона відключення газу не створить негативних наслідків та не перешкоджатиме господарській діяльності ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна», яке не позбавлене права нараховувати вартість спожитого газу протягом судового розгляду, і які він сплачує.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1 ст. 149 ЦПК України). Тобто вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з документів, доданих до заяви про забезпечення позову, відповідно до договору купівлі-продажу від 31.05.2023 року ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

02.12.2024 року Новозаводським районним судом міста Чернігова видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, за період з липня 2023 року по вересень 2024 року, в сумі 25 723 гривень 30 копійок.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.12.2024 року судовий наказ, виданий 02.12.2024 року Новозаводським районним судом міста Чернігова у справі №751/10273/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 . за період з липня 2023 року по вересень 2024 року в сумі 25 723 грн. 30 коп. та судового збору 302,80 грн. скасовано.

28.02.2025 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на адресу ОСОБА_1 надіслало повідомлення про припинення споживання природного газу, відповідно до якого Товариство повідомило, що станом на 28.02.2025 року п особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 обліковується заборгованість з оплати за спожитий природний газ у розмірі 25771 грн 09 коп , яка утворилася у період з 01.05.2022 року по 31.01.2025 року. У зв`язку з чим, Товариство звернулося з вимогою самостійно припинити з 17.03.2025 року споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника Товариства/Оператора ГРМ за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв.

У разі невиконання даної вимоги у встановлений строк, за умови існуючої заборгованості, газопостачання буде припинено у примусовому порядку.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При цьому метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю установлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Водночас варто зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. З урахуванням викладеного, вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії є передчасним.

Разом із тим заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази співмірності заходів забезпечення позову, про застосування яких просить заявник.

Крім того, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він буде звертатися до суду.

З огляду на викладене, суд бере до уваги не тільки інтереси заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, тому доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Ченцова