Справа № 569/7960/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Адаменко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача зупинити нарахування відсотків і штрафних санкцій по кредитній картці № НОМЕР_9 на суму 60000 грн; зобов`язати відповідача відновити залишок коштів по кредитній картці станом на 15 год 17 хв 29 серпня 2023 року, з урахуванням внесених нею коштів у розмірі 12544,66 грн; зобов`язати відповідача виключити відомості про виданий їй кредит у розмірі 60000 грн, що виник у зв`язку зі зняттям коштів за рахунок кредитного ліміту 29 серпня 2023 року з 15:17 год до 15:36 год з бюро кредитних історій.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 02 липня 2013 року відкрила картковий рахунок НОМЕР_1 згідно договору SAMDN0255 в АТ КБ «Приватбанк». 29 серпня 2023 року їй зателефонували на її телефон і представилися оператором компанії «Київстар». Повідомили, що її сім-карта є старою і їй необхідна зміна. Телефонний дзвінок тривав приблизно 3 хвилини. Цього ж дня, після надходження СМС-повідомлення з додатку «Мій Київстар», невідома особа, використовуючи номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , шляхом обману заволоділа грошовими коштами з її банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , на загальну суму 60000 грн. Кошти були зняті за рахунок кредитного ліміту. Нею не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та інша конфіденційна інформація. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. 29 серпня 2023 року про дану подію було повідомлено АТ КБ «Приватбанк» через гарячу лінію та відповідною заявою до відділення АТ КБ «Приватбанк в м.Рівне. 30 серпня 2023 року про дану подію було повідомлено органи поліції та 30 серпня 2023 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження № 0002519 за ч.4 ст.190 КК України. 29 вересня 2023 року надіслала заяву керівнику АТ КБ «Приватбанк», в якій повідомила про факт вчинення злочину (шахрайства) та просила припинити нарахування відсотків картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому на її ім`я, анулювати її неіснуючу заборгованість перед банком та виключити відомості про виданий кредит з бюро кредитних історій. Листом від 01 листопада 2023 року, банк повідомив, що не має можливості повернути грошові кошти, зупинити нарахування відсотків по картковому рахунку та відмовляє їй у її запиті. З вказаного листа не вбачається, що вона своїми діями якимось чином сприяла передачі свого логіну та паролю у системі «Приват24» третім особам, не надано жодних підтверджень таких дій. Банком не було доведено, що своїми діями чи бездіяльністю вона сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банком не було встановлено її вини у передачі вказаних вище даних третім особам. До вчинення злочину у неї існувала заборгованість перед банком у розмірі 12530,93 грн, проте 15 вересня 2023 року вона внесла кошти для погашення заборгованості у розмірі 12544,66 грн. Вона є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Як користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з її карткового рахунку відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, вона повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів. Зняття коштів відбувалося без фізичного пред?явлення самого спеціального платіжного засобу (банківської картки).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Адаменко Т.С. просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Заперечення проти позову мотивує тим, що відділом служби безпеки банку було проведено службову перевірку, висновками якої встановлено, що кредитний ліміт на картку встановлено 12 червня 2023 року на суму 75000 грн. 29 серпня 2023 року о 14:49:53 виявлено зміну облікового запису аканту Приват24 клієнтки ОСОБА_1 , зміни підтверджено даними картки НОМЕР_4 . На момент несанкціонованого входу в акаунт Приват24 клієнтки та зняття коштів з її карткового рахунку фінансовий номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_5 не змінювався. За період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року змін пін коду до карток клієнтки не відбувалось. Транзакції по обготівкуванню грошових коштів було проведено безконтактно з використанням технології "ІНФОРМАЦІЯ_2", за допомогою смартфона з NFC-модулем з токенізованою карткою шляхом вводу пін коду картки. Токен для всіх вказаних операцій НОМЕР_6, який згенерований в момент прив?язки реальної карти клієнтки НОМЕР_4 до іншого мобільного пристрою. Для підтвердження додавання картки в «ІНФОРМАЦІЯ_2». працівником банку було здійснено контакт з клієнтом ОСОБА_3 . В ході розмови особа, яка спілкувалась з співробітником банку та представилась як ОСОБА_1 , повністю володіла всією інформацією щодо анкетних даних клієнтки (дата народження, адреса проживання, ПІБ чоловіка...) та підтвердила особисте додавання своєї карти в "ІНФОРМАЦІЯ_2". Перша транзакція на 20800 грн була заблокована банком, в зв?язку з чим 29 серпня 2023 року о 15:23:34 відбувся дзвінок клієнтки на 3700 до питанню блокування її карток. В ході розмови особа, яка спілкувалась з співробітником банку та представилась як ОСОБА_1 , підтвердила проведення особисто нею операції по зняттю готівки в банкоматі через в "ІНФОРМАЦІЯ_2" в сумі 20000 грн. На всі запитання співробітника банку щодо ідентифікації дана особа відповіла правильно. Блокування з карткових рахунків клієнтки ОСОБА_1 було знято. Також під час проведення спірних транзакцій були комунікації з клієнтом шляхом багаторівневих IVR-опитувань, E-mail повідомлень на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефонного контаку. Наявність змін облікового запису Приват24 користувачки ОСОБА_1 , наявність входу в акант Приват24 клієнтки, який здійснювався з іншого пристрою, не характерного для клієнтки, та відсутність зміни ПІН-коду до картки можуть свідчити про те, що невідомі особи повністю володіли конфіденційною інформацією щодо карткового рахунку ОСОБА_1 (номеру картки та ПІН-коду картки), а також конфіденційною інформацією щодо логіну та паролю входу в акаунт Приват24 клієнтки. Зняття грошових коштів з карти клієнтки ОСОБА_1 стало можливим в результаті розголошення нею конфіденційної інформації щодо свого карткового рахунку (номер картки та PIN-код карти) фінансового номера телефону та паролю входу в Приват24, що дозволило невідомим особам здійснити вхід з іншого пристрою в її акаунт Приват24, згенерувати токен-карту в момент прив`язки реальної карти клієнтки до іншого мобільного пристрою та провести несанкціоноване обготівкування грошових коштів через банкоматну мережу Приватбанку та ОТР BANK у м.Кривому Розі. Операції зі зняття коштів з картки позивача стали можливими лише в результаті розголошення позивачем персональних даних, відповідальність за які несе саме позичальник. Без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунку. Позивач приховує від суду, що вона передала особисту конфіденційнц інформацію третім особам, якими надалі і було знято кошти з її рахунку. Позивач, звертаючись до суду та замовчуючи певні обставини, не довела того, що у списанні грошових коштів з її рахунку наявна вина банківської установи. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх. Доказів, які б за наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення достеменно встановлювали факти здійснення шахрайських дій за картковими рахунками позивача суду не надано. Позовна вимога про зобов`язання зупинити нарахування відсотків та штрафних санкцій є неефективним способом захисту, оскільки не відновлює порушене право і жодним чином не нівелює негативні наслідки порушення права позивача. Нарахування відсотків, пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксаціє факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Позивачем не надано доказів на підтвердження передачі відомостей щодо наявної кредитної заборгованості до бюро кредитних історій, а відтак позовні вимоги в цій частині є передчасними.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що першим етапом було зміна облікового запису акаунту Приват24 позивача та додавання картки до технології «ІНФОРМАЦІЯ_2». Тобто, зняття коштів з карткового рахунку позивача стало можливим виключно у зв`язку додаванням картки до технології « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Як вбачається з наданого відповідачем аудіо запису спілкування особи з працівником банку, на запитання оператора Приватбанку «Назвіть прізвище, ім?я, по батькові чоловіка, яке було зазначено в анкеті» невідома особа зазначила « ОСОБА_4 ». Дана інформація не відповідає реальності, адже ПІБ чоловіка позивача « ОСОБА_4 ». Проте, працівник відповідача прийняв цю інформацію як правильну, що надалі призвело до порушення прав споживачів позивача та зняття коштів, яке, як сам відповідач і зазначає, відбулося за допомогою використання «ІНФОРМАЦІЯ_2». Даний аудіо запис ще раз є доказом того, що позивачем ніяких даних розголошено не було, зняття коштів жодним чином не є виною позивача. Окрім того, при оформленні картки в анкеті не фігурувало ПІБ чоловіка, а було зазначено дівоче прізвище матері позивача. Відповідачем було вчинено порушення прав споживача позивача, а зняття коштів відбулося виключно з вини відповідача. Зняття коштів з картки позивача стало можливим через некомпетентність працівника відповідача, яка прийняла неправильну інформацію невідомої особи за правильну, що в результаті і призвело до можливості зняття коштів невідомою особою за допомогою NFC-модулю системи "ІНФОРМАЦІЯ_2", і жодної вини позивача у цьому немає.

Ухвалою від 30 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач пояснила, що 29 серпня 2023 року їй подзвонили з Київстару та сказали, що треба оновити сім-карту, бо вона буде заблокована, для чого необхідно щось нажати, зайти в якісь додатки і дали строк 3 хвилини. Далі надійшло смс-повідомлення, змісту якого не пам`ятає. Відразу хотіла подзвонити чоловіку, але доступу зі свого телефону для дзвінків вже не мала. Після роботи зайшла в Київстар і оператор її повідомила, що сім-карта зламана, та порадила перевірити свої рахунки. Тоді вже звернулася до банку. Повідомлення від банку на електронну пошту отримувала, але побачила їх вже пізніше, бо на той час телефон вже був заблокований. Зняття грошей з її картки стало можливим, бо вона втратила доступ до сім-карти, яка була фінансовим номером телефону. Фінансовий номер телефону не змінювався.

Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що з працівником банку по телефону спілкувалася вже не позивач, а шахраї. Позивач не могла назвати по батькові свого чоловіка ОСОБА_5 , бо насправді він ОСОБА_6 . Гроші були зняті з картки в той момент, коли була заблокована сім-карта. Всі анкетні дані та фінансовий номер позивача відомі працівникам банку, а тому, можливо, вони сприяли вчиненню правопорушення.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що позивач замовчує про те, які відомості проголосила у розмові з оператором Київстар. Банк надсилав на електронну пошту позивача повідомлення про зміну аканту, нетиповий вхід, блокування картки. Якби позивач зреагувала на ці повідомлення, то зняття коштів не було б. Саме дії клієнта призвели до того, що сторонні особи отримали доступ до її додатку Приват24. Оскільки в банк телефонували з фінансового номера клієнта, не було підстав для сумнівів в особі клієнта, а тому до зняття коштів призвели дії самого позивача, а не помилка працівника банку. Зняття коштів почалося після надходження повідомлення смс з "Київстар", а довготривала телефонна розмова позивача з третіми особами в своїй сукупності дає підстави вважати, що обсяг розкритої інформації позивачем під час телефонного спілкування виявився цілком достатнім встановлення контролю третіми особами над рахунком клієнта для можливості проведення спірних транзакцій. Факт отримання доступу до фінансового додатку через повідомлення шахраям конфіденційної інформації викладено в позовній заяві, в заяві до поліції. Відповідальність за протиправне використання фінансового номеру і наслідки, які виникли в результаті такого використання, мають нести винні особи, а не банк. Всі транзакції було проведено за допомогою платіжного застосунку Приват24, за допомогою фінансового телефону клієнта, авторизація в якому відбулася з подвійною автентифікацією, а при здійсненні платежів додатково було введено паролі. Положення НБУ, на які посилається в позові сторона позивача як на підставу позовних вимог, на момент вчинення спірних транзакцій втратили свою чинність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 користується банківськими послугами АТ КБ «Приватбанк» на підставі договору від 02 липня 2013 року, отримала платіжну карту НОМЕР_4 , на яку 12 червня 2023 року встановлено кредитний ліміт на суму 75000 грн.

29 серпня 2023 року позивач о 16 год 20 хв повідомила АТ КБ «Приватбанк» про заволодіння сторонніми особами грошовими коштами з її банківської картки НОМЕР_4 на загальну суму 60000 грн.

30 серпня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано заяву ОСОБА_1 (номер кримінального провадження 0002519) про вчинення кримінального правопорушення, а саме про те, що 29 серпня 2023 року о 14 год 14 хв після надходження СМС-повідомлення в додатку «Мій Київстар» невідома особа, використовуючи номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , діючи в умовах воєнного стану, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 на загальну суму 60000 грн.

29 вересня 2023 року позивач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» із заявою про вчинення злочину (шахрайства), в якій просила припинити нарахування відсотків по картковому рахунку, відкритому на її ім`я, анулювати її неіснуючу заборгованість перед банком, виключити відомості про виданий кредит з бюро кредитних історій.

Листом № 20.1.0.0.0/7-231005/59192 від 01 листопада 2023 року відповідач відмовив у задоволенні запиту позивача, посилаючись на те, що за картрахунком № НОМЕР_4 29 серпня 2023 року було здійснено ряд операцій за допомогою картки, яка була додана до сервісу ІНФОРМАЦІЯ_2. Для того, щоб зняти грошові кошти, був правильно введений ПІН-код картки.

АТ КБ «Приватбанк» за фактами здійснення несанкціонованих транзакцій по картковим рахункам ОСОБА_1 проведено службову перевірку, висновки якої затверджено 14 червня 2024 року.

За змістом висновку, за картою НОМЕР_4 виявлено такі транзакції:

- 29/08/2023 15:18:00 -20,800.00 грн. Термінал CADN0138, Зняття готівки в банкоматі:

DNDO, av.Haharina, 38/3;

- 29/08/2023 15:31:34 - 5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 3609043

HAHARINA, 25-A;

- 29/08/2023 15:32:18 -5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 3609043,

HAHARINA, 25-A;

- 29/08/2023 15:33:00 -5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 36094.

HAHARINA, 25-A;

- 29/08/2023 15:33:35 -5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 3609948,

HAHARINA, 25-A;

- 29/08/2023 15:34:11 -5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 3609948,

HAHARINA, 25-A;

- 29/08/2023 15:34:46 - 5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 3609948,

HAHARINA, 25-A;

- 29/08/2023 15:35:28 -5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 3609948,

HAHARINA, 25-A;

- 29/08/2023 15:36:01 -5,200.00 грн. Термінал А7203994, Зняття готівки в банкоматі: 3609948,

HAHARINA, 25-A.

Перевіркою такою встановлено, що за період з 20 серпня 2023 року по 05 вересня 2023 року виявлено зміну облікового запису аканту Приват24 клієнтки ОСОБА_1 , а саме 29 серпня 2023 року о 14:49:53. Зміни підтверджено даними картки НОМЕР_4 . Для зміни пароля в Приват24 необхідно знати фінансовий номер (логін) та дані картки (номер картки та PIN-код карти).

За період з 20 липня 2023 року по 05 вересня 2023 року виявлено входження в акаунт Приват24 клієнтки ОСОБА_1 з іншого пристрою, а саме 29 серпня 2023 року о 14:49:55, о 15:36:48, о 15:41:13.

Транзакції по обготівкуванню грошових коштів було проведено безконтактно з використанням технології «ІНФОРМАЦІЯ_2», за допомогою смартфона з NFC-модулем з токенізованою карткою шляхом вводу пін коду картки. Токен для всіх вказаних операцій НОМЕР_6, який згенерований в момент прив`язки реальної карти клієнтки НОМЕР_4 до іншого мобільного пристрою.

На момент несанкціонованого входу в акант Приват24 клієнтки та зняття коштів з її карткового рахунку, фінансовий номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_5 не змінювався. За період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року змін пін коду до карток клієнтки не відбувалося.

Також виявлені сервісні повідомлення:

- 2023-08-29 14:49:14 Багаторівневі IVR-опитування (зміна паролю) P24WEB changepasswd, ідентифікатор контакту НОМЕР_5;

- 2023-08-29 14:49:57 E-mail _повідомлення про нетиповий вхід в Приват24. Доставлено 2023-08-29 14:50:03 на ел.пошту ІНФОРМАЦІЯ_4;

- 2023-08-29 14:54:06 Багаторівневі IVR-опитування (підтвердження платежу) P24WEB payments НОМЕР_4, ідентифікатор контакту НОМЕР_5;

- 2023-08-29 15:09:23 Вхідний телефонний контакт. Продукт: Додавання картки для безконтактної оплати. Процес: підтвердження операції Тематика: операція підтверджена. Ідентифікатор контакту НОМЕР_5;

- 2023-08-29 15:12:36 E-mail _повідомлення про успішну активацію картки НОМЕР_4 в ІНФОРМАЦІЯ_2. Повідомлення доставлено 2023-08-29 15:15:26 на ел.пошту ІНФОРМАЦІЯ_1;

- 2023-08-29 15:16:56 Багаторівневі IVR-опитування «зміна ліміту на зняття готівки» P24WEB cashlimit, ідентифікатор контакту НОМЕР_5;

- 2023-08-29 15:18:29 Повідомлення клієнта через E-MAIL про блокування його картки НОМЕР_4 у зв?язку з проведенням шахрайських/підозрілих транзакцій. Повідомлення доставлено 2023-08-29 15:20:10 на ел.пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 2023-08-29 15:18:30 Повідомлення клієнта через E-MAIL про блокування його картки НОМЕР_7 у зв?язку з проведенням шахрайських/підозрілих транзакцій. Повідомлення доставлено 2023-08-29 15:20:10 на ел.пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На сервісі Voice Record System виявлено, що 29 серпня 2023 року відбулось дві розмови співробітників банку з клієнткою ОСОБА_1 : 2023-08-29 15:09.21 - підтвердження додавання карти. В ході розмови, особа, яка спілкувалась з співробітником банку та представилась як ОСОБА_1 , повністю володіла всією інформацією щодо анкетних даних клієнтки (дата народження, адреса проживання, ПІБ чоловіка...) та підтвердила особисте додавання своєї карти в «ІНФОРМАЦІЯ_2». 2023-08-29 15:23:34 - дзвінок клієнтки на 3700 по питанню блокування її карток. На всі запитання співробітника банку щодо ідентифікації особа відповіла вірно. Блокування з карткових рахунків клієнтки ОСОБА_1 було знято. Звернень клієнтки ОСОБА_1 через тел. 3700 (сервіс Voice Record System) щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не зафіксовано.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки; електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом.

Держателем платіжного інструменту є фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту.

Процедурою, яка дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг, є автентифікація.

Неналежною платіжною операцією вважається платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежним отримувачем є особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі, а неналежним платником - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно).

Згідно з ч.1 ст.68 Закону України «Про платіжні послуги», електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою.

Частиною двадцятою статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачені обов`язки користувача, якому наданий електронний платіжний засіб, а саме: надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Відповідно до ч.19 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги», втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації. Втратою індивідуальної облікової інформації є неможливість здійснення платником використання індивідуальної облікової інформації, неправомірне заволодіння та/або використання чи загроза заволодіння та/або використання іншими особами індивідуальної облікової інформації або її компонентів.

Порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України (ч.1 ст.36 Закону України «Про платіжні послуги».

Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164 затверджено Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів (далі - Положення № 164). Цією ж постановою визнано такими, що втратили чинність, постанову Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» та постанови про внесення змін до зазначеної постанови № 705.

Відповідно до п.136 Положення № 164, користувач зобов`язаний: 1) зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; 2) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором.

Згідно з п.138 Положення № 164, емітент зобов`язаний, серед іншого, повідомляти користувача про виконання операцій з використанням платіжного інструменту. Емітент у разі невиконання ним обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від виконання таких операцій. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: 1) інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; 2) відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі з користувачем (п.139 Положення № 164).

Пунктом 140 Положення № 164 передбачений обов`язок користувача не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Відповідно до п.146 Положення № 164, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (п.147).

За положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та користувачем системи дистанційного обслуговування Приват24 за фінансовим номером телефону (логіном) НОМЕР_5 .

В судовому засіданні позивач пояснила, що зняттю коштів 29 серпня 2023 року з її рахунку передувала розмова по телефону з особою, яка представилася оператором компанії Київстар, та отримання SMS-повідомлення, після чого її SIM-карта була заблокована.

Відповідно до змісту заяви позивача, поданої до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, SMS-повідомлення з додатку «Мій Київстар» надійшло о 14 год 14 хв.

Зі слів позивача, розмова з оператором Київстар тривала від 3 до 5 хвилин, але її зміст вона не пам`ятає. Запевнила, що не переходила за посиланнями та не виконувала інструкції, якій їй пропонувалися, але про що саме спілкувалася впродовж зазначеного часу пояснити не змогла.

Доказів на підтвердження того, що після отримання SMS-повідомлення її SIM-карта була заблокована, позивач суду не надала.

Про заволодіння коштами з рахунку невідомою особою позивач повідомила відповідача о 16 год 20 хв.

О 14:49:14 год 29 серпня 2023 року відбулася зміна пароля в мобільному додатку Приват24 за номером телефону позивача НОМЕР_5 , який є фінансовим номером клієнта ОСОБА_1 . При цьому, для зміни пароля у мобільному додатку Приват24 необхідно знати фінансовий номер (логін) та дані клієнтської карти (номер та PIN-код).

О 14:49:53 год здійснено зміну облікового запису акаунту Приват24 клієнта ОСОБА_1 , які підтверджено даними картки НОМЕР_4 .

О 14:49:57 год відповідач повідомив позивача про нетиповий вхід в Приват24 шляхом направлення повідомлення на електронну пошту.

О 15:09:23 год відбулося додавання картки для безготівкової оплати НОМЕР_4 в ІНФОРМАЦІЯ_2, про що також було повідомлено позивача шляхом направлення повідомлення на електронну пошту.

Зазначені обставини свідчать про дотримання відповідачем передбаченого п.138 Положення № 164 обов`язку повідимляти користувача про виконання операцій з використанням платіжного інструменту.

У період з 15:18 год до 15:36 год 29 серпня 2023 року відбулися транзакції зі зняття готівки в банкоматі з рахунку позивача на загальну суму 60000 грн.

Докази втрати позивачем платіжного інструменту (блокування її SIM-карти) у справі відсутні, а отже, зміна пароля у мобільному додатку Приват24 та облікового запису акаунту Приват24 відбулася через розголошення позивачем в телефонній розмові інформації, яка дала змогу отримати контроль над фінансовим номером її телефону та ініціювати вказані дії.

Всі спірні транзакції проведені через платіжний застосуно Приват24 за допомогою фінансового телефона позивача, з проведенням подвійної автентифікації та веденні 3d secure пароля при здійсненні платіжів, що підтверджується висновками службової перевірки за фактами здійснення несанкціонованих транзакцій по картковому рахунку клієнта ОСОБА_1 .

Доводи представника позивача, що зняття коштів з карткового рахунку стало можливим виключно у зв`язку з додаванням картки до технології ІНФОРМАЦІЯ_2, не заслуговують на увагу, оскільки цьому етапу передувала зміна пароля в мобільному застосунку Приват24 та зміна облікового запису акауну Приват24, які відбулися з фінансового телефона позивача з введенням логіна та даних картки.

Суд також звертає увагу, що норми, на які посилається позивача як на правову підставу позову, втратили чинність до виникнення між сторонами спірних правовідносин, зокрема Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» втратив чинність 01 серпня 2022 року, Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 втратило чинність 29 липня 2022 року, Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 втратило чинність 01 серпня 2022 року, Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 втратила чинність 01 серпня 2022 року.

Висновки Верховного суду, зазначені позивачем у позовній заяві, зроблені на підставі правових норм, які нині втратили чинність, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

За приписами п.146 Положення № 164, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З аналізу вказаної норми можна дійти висновку, що доведення того, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, покладається на надавача платіжних послуг (банк) лише у разі вчинення платіжних операцій, здійснених без автентифікації платіжного інструменту і його держателя. Тобто, у разі проведення платіжної операції з автентифіккацією платіжного інструменту і його держателя у банку відсутній обов`язок доказування вини власника рахунку.

Спірні транзакції проведені з автентифікацією платіжного інструменту і його держателя (за фінансовим номером клієнта ОСОБА_1 з використанням мобільного застосунку Приват24, користувачем якого є позивач), а тому відсутні підстави для покладення відповідальності за ці транзакції на відповідача.

Ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента з моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації.

Спірні платіжні операції проведені до моменту повідомлення позивачем відповідача про факт заволодіння грошовими коштами з її банківської картки невідомою особою, відтак, ризик збитків від виконання таких операцій та відповідальність за них покладаються на платника відповідно до ст.38 Закону України «Про платіжні послуги».

Пунктом 143 Положення 164 передбачений обов`язок надавача платіжних послуг переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник/держатель невідкладно повідомив про патіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися.

Отже, можливість переказу банком за рахунок власних коштів суми платіжної операції на рахунок власника/держателя визначена у разі виконання помилкової платіжної операції - платіжної операції, внаслідок якої з вини надавача послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача коштів у готівковій формі.

Вини відповідача у проведенні спірних транзакцій у справі не встановлено, а тому у відповідача не виникає обов`язку за рахунок власних коштів відновлювати залишок коштів по кредитній картці позивача.

Встановлені у справі обставини свідчать про недоведеність порушення АТ КБ "Приватбанк" прав ОСОБА_1 при здійсненні 29 серпня 2023 року платіжних операцій і, відповідно, відсутність підстав для зобов`язання його відновити залишок коштів по кредитній картці станом на 15 год 17 хв 29 серпня 2023 року.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача зупинити нарахування відсотків та штрафних санкцій по кредитній картці на суму 60000 грн суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц зазначено, що у пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав». Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України. Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги. Нарахування позивачу пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства.

Оскільки нарахування процентів та штрафних санкцій не впливає на права позивача до моменту звернення кредитодавця до неї із вимогою про стягнення заборгованості, позовна вимога про зупинення нарахування відсотків та штрафних санкцій не є ефективним способом захисту і не підлягає задоволенню.

У справі відсутні докази наявності в бюро кредитних історій відомостей про виданий ОСОБА_1 кредит у розмірі 60000 грн, що виник у зв`язку зі зняттям коштів за рахунок кредитного ліміту 29 серпня 2023 року, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача виключити такі відомості задоволенню не підлягає.

Враховучи, що позивач не надала суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б доводили зазначені нею обставини і слугували б підставою для захисту її прав у обраний нею спосіб, в позові належить відмовити.

За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ;

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"; місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д; .

Повне судове рішення складене 26 березня 2025 року.

Суддя