Провадження № 2/522/512/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Чернявської Л.М.,
при секретарі судового засідання Тетькової В.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
04 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 34 753, 01 гривень.
Позивач посилається на те, що 18 жовтня 2020 року в м. Одесі по вул. Черняховського 1Б сталась ДТП за участю автомобіля Audi, д.н.з. НОМЕР_1 , який керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2020 року водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На час скоєння ДТП, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, власник пошкодженого авто звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування та Позивачем сплачено потерпілому страхове відшкодування у розмірі 33 307, 81 грн. Також МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1 445, 20 грн. МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу).
Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.
У судове засідання 24 березня 2025 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач у позові просив здійснити розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного.
Судом встановлено, що 18.10.2020 року о 21.10 год. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Audi A4», р/н НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), в м. Одесі, по вул. Черняховського, № 1Б, при виїзді з прилеглої території, не надав переваги в русі, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. Черняховського. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час ДТП застрахована не була.
Власником автомобіля «Nissan Qashqai», р/н НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
ОСОБА_4 , 10 листопада 2020 року звернулась до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування.
Згідно звіту №01-12/20 від 15 січня 2021 року про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «Nissan Qashqai», р/н НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля його складників пошкодженого при ДТП становить 36 614, 23 грн.
МТСБУ наказом від 26 жовтня 2021 року прийнято рішення сплатити ОСОБА_4 33 307, 81 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.9).
МТСБУ виплатило ОСОБА_4 шкоду у розмірі 33 307, 81 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №889246 від 12 лютого 2021 року.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку ОСОБА_1 у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого відшкодування в розмірі 33 307, 81 гривень та суму за збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 445, 20 гривень підлягають задоволенню.
Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 3 028 грн, який було сплачено позивачем відповідно до платіжної інструкції від 09 серпня 2024 року.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 26 березня 2025 року.
Суддя Л. М. Чернявська