Провадження № 2/466/959/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

з участю: представника позивача Мачічки О. О.

відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

в с т а н о в и в:

27 листопада 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги, у якій просить суд ухвалити рішення яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ПГУ НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ПГУ НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт ПГУ № НОМЕР_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 4149,17 грн. - основного боргу, 55,42 грн. - інфляційних втрат, 13,88 грн. - 3% річних, 97,00 грн.- пені; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ПГУ НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ПГУ НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт ПГУ № НОМЕР_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги гарячої води: 299,96 грн.-основного боргу, 16,43 грн.-інфляційних втрат, 3,86 грн. 3% річних, 4,98 грн.-пені; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ПГУ НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ПГУ НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт ПГУ № НОМЕР_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір 2725,20 грн.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Згідно викладеної позовної заяви, житловий будинок по АДРЕСА_1 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії та гарячої води, актами включення системи теплопостачання затвердженими управителем будинку підтверджується факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії в тому числі теплової енергії та гарячої води на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають особистий рахунок № НОМЕР_4 та неодноразово оплачували рахунки за постачання теплової енергії, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» в тому числі для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та функціонування системи гарячої води. Відповідачі є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку, а також здійснення Відповідачем навіть одноразової оплати за послуги слід вважати фактичним укладанням договорів.

З 01 грудня 2021 року з відповідачами є укладені індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір на постачання гарячої води, які за своєю правової природою є публічними договорами приєднання, типова форма якого затверджена постановою Кабінетів Міністрів України №1022, 1023 від 08.09.2021. За умовами вказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначений договір є розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.Ite.lviv.ua. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №1 від 14.11.2024 року вбачається, що Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 .

Згідно із розрахунками заборгованості за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 у Відповідача виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 4149,17 грн., за послуги з постачання гарячої води в сумі 299,96 грн., а всього 4449,13 грн. А також додаткові штрафні санкції за постачання гарячої води: 16,43 грн.- інфляційних втрат; 3,86 грн.-3% річних; 4,98 грн. -пеня. За постачання теплової енергії: 55,42 грн.-інфляційних втрат; 13,88 грн.-3% річних; 97,00 грн.-пеня.

Позивач зазначає, що позовна заява подається на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2024 року у справі №466/6011/24, про скасування судового наказу від 04.06.2024 року, про стягнення з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ЛМКП "Львівтеплоенерго" заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Оскільки неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через небажання відповідача здійснювати оплату за надані послуги позивачеві, ЛМКП "Львівтеплоенерго" не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів вказану заборгованість.

04 грудня 2024 року на електронну адресу суду представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про виправлення описки, у якій просить вважати правильно читати суму судового збору до стягнення 3028,00 грн; вважити правильний період до стягнення з 01.01.2022 по 30.09.2024 року.

Обґрунтування заперечень відповідачів.

20 лютого 2025 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому заперечив позовні вимоги, вважаючи такі безпідставними та необґрунтованими.

У відзиві зазначає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_3 , форма власності - приватна, спільна сумісна, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 15.09.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13860594 від 13.03.2007 року. Відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації ЛМР № 552 від 08.05.2007 року "Про наданні дозволу на влаштування автономної системи теплопостачання в квартирі АДРЕСА_3 " надано дозвіл ОСОБА_1 встановити на площі кухні двохфункційний газовий котел парапетного типу з відключенням квартири АДРЕСА_3 від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання із зазначенням умов. Відповідач повідомляє, що всі умови які були визначені в розпорядженні Шевченківської РА ЛМР №552 від 08.05.2007 року ним виконано.

Згідно Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦВО та ГВП від 02.10.2007 року, квартиру АДРЕСА_3 відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП. Вказаний Акт затверджено рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП 11.10.2007 року (протокол №9 від 11.10.2007 року).

Позивач в своїй позовній заяві стверджує, що ним як стороною договору, з 01.12.2021 року надаються послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Отже, правовідносини, що виникли між ними регулюються Законом України "Про житлово-комунально послуги", Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", а також рядом підзаконних нормативно-правових актів.

Відповідач звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. У позовній заяві лише зазначено: "за період з 31.01.2022 року по 30.09.2024 року відповідачі не сплачували за спожиті послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення 4149,17 грн., та за надання послуг з постачання гарячої води в розмірі 299,96 грн." Проте, в розрахунку "Центральне опалення" вказано період з 01.12.2021 року по 14.11.2024 року. "Гаряча вода" період з 01.01.2024 року по 31.08.2024 року. Зазначає, що до позовної заяви не додано обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Вважає, що вказана в позові сума заборгованості є лише кінцевим вартісним показником, про те, не зрозуміло за якою формулою проводився її розрахунок.

Наданий позивачем розрахунок для суду за надану послугу за період з 01.12.2021 року по 14.11.2024 року містить кінцеві вартісні показники спожитої послуги за кожен календарний місяць без енергії визначається відповідно до Методики, яка передбачає формулу для такого розрахунку. На думку Відповідача представлений суду розрахунок не дає можливості встановити правильність застосування законодавчо встановленого механізму визначення кількості спожитої теплової енергії, оскільки є незрозумілим алгоритм нарахування такої заборгованості. З наданого розрахунку не зрозуміло згідно якого нормативного документа та за якою формулою він здійснювався, внаслідок чого на думку позивача утворилась заборгованість.

Вважає, що ціна позову є необґрунтованою та матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували таку суму заборгованості, окрім розрахунку, згідно якого неможливо достеменно зрозуміти саме такий розрахунок. Окремо наголошує, що невідомо також позивачем не зазначається, яка частка втрат теплової енергії та у якому відсотковому співвідношенні розраховувалась на квартиру АДРЕСА_4 . Позивач також не долучив до позовної заяви копій повідомлень на оплату послуг, які надсилались відповідачу, з яких можна було б ще встановити чи площа, яка розраховувалась для пропорційної оплати відповідає фактичним даним площі квартири АДРЕСА_3 .

Окремо звертає увагу суду, на твердження позивача у позовній заяві проте що «відповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_6 мають особистий рахунок № НОМЕР_4 та неодноразово оплачували рахунки за постачання теплової енергії, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» в тому числі для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та функціонування системи гарячої води. Здійснення відповідачем навіть одноразової оплати за послуги слід вважати фактичним укладанням договорів». Проте, доказів оплати відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 рахунків за постачання теплової енергії та гарячої води позивачем разом з позовною заявою не надано.

Позивачем а позовній заяві зазначено: « 3 1 грудня 2021 року з відповідачами є укладені індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір на постачання гарячої води, які за своєю природою є публічними договорами приєднання, типова форма якого затверджена Постановами КМУ №1022,1023 від 08.09.2021 року. Копії договорів додаються. Варто зазначити, що вище зазначені договори, відповідачі отримали разом із позовною заявою 21.01.2025 року. Проте, позивачем не надано доказів, що з відповідачами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені вище перелічені договори, направлені поштовим відправленням на поштову адресу: АДРЕСА_1 , чи повідомлення про укладення вищезазначених договорів, а також доказів того, що відповідачі отримали вищезазначені договори чи повідомлення про укладення вищезазначених договорів. Останні були отримані відповідачем ОСОБА_7 разом з позовною заявою від 26.11.2024 року та ухвалою про відкриття провадження у справі та про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні від 28.11.2024 року.

21.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся з заявою до заступника директора ЛМКП "Львівтеплоенерго" П. Нестеренка І. П. про те, що згідно "акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП» від 02.10.2007 року Протокол №9 від 11.10.2007 року міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП, квартира АДРЕСА_1 є відключеною від мереж тепло та водопостачання. Просив нарахування в сумі 4535,64 грн. у вигляді заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води зняти, оскільки жодного договору ОСОБА_1 з ЛМКП «Львівтеплоенерго» не укладав, послуг від останнього фактично не отримує.

04.11.2024 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» надано відповідь №08/14055-11/24 на заяву ОСОБА_1 в якій зазначили, що відключення від системи ГВП не вплине на проведення нарахувань за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання та плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води. Нарахування кількості та вартості теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та допоміжних приміщень, витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, які від`єднанні від системи централізованого опалення, нараховується вірно, відповідно до чинного законодавства.

Зважаючи на вище викладене, беручи до уваги факт відключення квартири АДРЕСА_3 від системи теплопостачання, фактичне не надання послуг відповідачам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також через неможливість встановлення правильності застосування законодавчо встановленого механізму визначення кількості спожитої теплової енергії та незрозумілість алгоритму нарахування заборгованості, відсутні підстави для стягнення боргу за послуги з теплопостачання.

Таким чином, доводи позивача в цілому є безпідставними, такими що не заслуговують на увагу та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ті докази, що наявні в матеріалах справи спростовуються наведеними вище аргументами.

07 березня 2025 року на адресу суду представник позивача ОСОБА_4 подала відповідь на відзив, у якому з твердженням Відповідача не згідна та просить поновити процесуальний строк для подачі відповіді на відзив, прийняти відповідь на відзив та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відповіді на відзив зазначає наступне. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальних послуг. Як регламентовано ч. 6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

За приписами п.п.14, 38 Правил надання послуг постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року за № 830, в редакції від 08 вересня 2021 року за № 1022, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. А тому, оплата послуг здійснюється усіма співмешканцями багатоквартирного будинку.

Щодо не укладення Договору Позивача з Відповідачем пояснює наступне. З 01 грудня 2021 року з відповідачами є укладені індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір на постачання гарячої води, які за своєю правової природою є публічними договорами приєднання, типова форма якого затверджена постановою Кабінетів Міністрів України №1022, 1023 від 08.09.2021. Копію договору додано до позовної заяви. За умовами вказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначений договір є розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням https://lmkp.Ite.lviv.ua. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

12 березня 2025 року на адресу суду відповідач ОСОБА_1 подав заперечення на відповідь на відзив. У якому Відповідач звертає увагу, що Позивачем ні у позові, ні у відповіді на відзив не обґрунтовано, яким чином та за якою формулою Методики №315 здійснювалось нарахування відповідачам заборгованості, яка утворилася. Тому, у відповідачів відсутня можливість, на підставі наданих позивачем документів, перевірити та встановити правильність такого розрахунку. У відповіді на відзив ЛМКП «Львівтеплоенерго», зазначає: «Факт отримання послуги підтверджується показниками лічильника теплової енергії та гарячої води по 3-4 під`їзді будинку АДРЕСА_1 ). Проте в самому документі, де зазначені покази лічильника теплової енергії «Інформація про ВОТЕ» № 1149: споживач ОСББ Золота підкова-17; адреса: АДРЕСА_5 ; власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_1 . Таким чином квартира АДРЕСА_3 не включена у перелік показів лічильника теплової енергії «Інформація про ВОТЕ» №1149. Відповідач вважає, що ані вихідні дані, ані наведені розрахунки не можна вважати належними, оскільки в них не містяться розрахунки суми, що становить предмет позову в даній справі. Таким чином, зазначені вище обставини, на думку Відповідача, повністю спростовують обґрунтування позивачем змісту та розміру позовних вимог. Тому просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Мачічка О. О. позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеному, просила такі задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечили позовні вимоги в повному обсязі, надавши пояснення, що аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у їх задоволенні.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала, причин неявки не повідомила.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії та гарячої води, актами включення системи теплопостачання затвердженими управителем будинку підтверджується факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії в тому числі теплової енергії та гарячої води на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають особистий рахунок № НОМЕР_4 .

З 01 грудня 2021 року з відповідачами є укладені індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір на постачання гарячої води, які за своєю правової природою є публічними договорами приєднання, типова форма якого затверджена постановою Кабінетів Міністрів України №1022, 1023 від 08.09.2021. За умовами вказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначений договір є розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.Ite.lviv.ua .

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №1 від 14.11.2024 року вбачається, що Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 .

Згідно із розрахунками заборгованості за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 у Відповідачів виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 4149,17 грн., за послуги з постачання гарячої води в сумі 299,96 грн., а всього 4449,13 грн. А також додаткові штрафні санкції за постачання гарячої води: 16,43 грн.- інфляційних втрат; 3,86 грн.-3% річних; 4,98 грн. -пеня. За постачання теплової енергії: 55,42 грн.-інфляційних втрат; 13,88 грн.-3% річних; 97,00 грн.-пеня.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2024 року у справі №466/6011/24 заяву ОСОБА_1 задоволено. Судовий наказ від 04 червня 2024 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 4 039,09 грн., інфляційні нарахування у розмірі 18,14 грн., 3 % річних у розмірі 9,25 грн., пеню у розмірі 10,82 грн. за період з 01.12.2021 по 31.03.2024; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 163,80 грн., пеню у розмірі 0,34 грн. за період з 01.02.2024 по 31.03.2024, а також 302,80 грн. судового збору скасовано.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

За змістом ст.ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, а постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023.

З врахуванням наведених положень, з відповідачами є укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який за своєю правовою природою є публічним договорам приєднання.

Зазначений договір є розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.Ite.lviv.ua .

За умовами зазначеного договору, ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Стаття 10 вказаного Закону визначає порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами. Зокрема відповідно до частин 1-2 даної статті у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.

Враховуючи наведене, навіть у разі відключення квартири споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку, останній зобов`язаний оплачувати вартість послуг з опалення місць загального користування в розмірі, визначеному відповідними методиками.

Отже, ЛМКП «Львівтеплоенерго», будучи наділеним повноваженнями виконавця послуг за договором приєднання про надання послуг, надавало послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі користуються послугами, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року, в тому числі відповідно до статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Даним наказом визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27 листопада 2006 року за № 1237/13111. Відтак з моменту набрання законної сили наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року, що набрав законної сили 25 січня 2019 року, для розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг має застосовуватись саме Методика затверджена таким, у зв`язку з втратою чинності попередньою Методикою, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також Методики №315, загальний обсяг спожитої теплової енергії у будівлі складається з таких основних складових: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача (квартири, нежитлового приміщення); обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Пункт 12 розділу IV Методики №315 передбачає, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

У відповідності до вимог «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

- з централізованого постачання холодної та гарячої води згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

- з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

Згідно з вимогами «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, розділ І, п. 3: «для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку або приладу-розподілювача теплової енергії, зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу з ладу, закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, порушення цілісності пломб до дати початку наступного розрахункового періоду за датою прийняття на абонентський облік відремонтованого, заміненого, повіреного засобу вимірювальної техніки».

Суд погоджується з доводами позивача, що розрахунок вартості послуги з централізованого опалення за адресою відповідачів проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої зобов`язання по оплаті за послуги з постачання теплової енергії та за послуги постачання гарячої води не виконують, внаслідок чого, згідно з відомостями у них наявна заборгованість за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 4149,17 грн., за послуги з постачання гарячої води в сумі 299,96 грн., а всього 4449,13 грн., а також додатково штрафні санкції за постання гарячої води: 16,43 грн.-інфляційних втрат; 3,86 грн. 3% річних; 4,98 грн. пеня, за постачання теплової енергії: 55,42 грн.-інфляційних втрат; 13,88 грн.- 3% річних; 97,00 грн.- пеня, що відповідає положенням розділу IV Методики №315.

На підставі ст. 625 ЦК України, боржник повинен сплатити позивачу на його вимогу інфляційні втрати та 3% річних.

Суд критично оцінює доводи сторони відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що між позивачем та відповідачами відсутні будь-які правовідносини з постачання і споживання теплової енергії та гарячої води за спірний період, оскільки такі судовим розглядом спростовані.

Як визначено ч.1ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положеньст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідноо із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки відповідачі не довели неправильності здійснених позивачем розрахунків, не спростували розміру заборгованості жодними доказами, суд приходить висновку, що суму заборгованості за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 4149,17 грн., за послуги з постачання гарячої води в сумі 299,96 грн., а всього 4449,13 грн., а також додатково штрафні санкції за постання гарячої води: 16,43 грн.-інфляційних втрат; 3,86 грн. 3% річних; 4,98 грн. пеня, за постачання теплової енергії: 55,42 грн.-інфляційних втрат; 13,88 грн.- 3% річних; 97,00 грн.- пеня, необхідно солідарно стягнути з відповідачів в користь позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат:

Згідно платіжної інструкції № 25698 від 18.11.2024 та платіжної інструкції № 9029 від 25.04.2024 позивачем сплачено судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки, позов задоволено з відповідачів слід стягнути в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» судові витрати.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525, 526, 541, 543, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ПГУ НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ПГУ НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 4149,17 грн.(чотири тисячі сто сорок дев`ять гривень 17 копійок) - основного боргу, 55,42 грн.(п`ятдесят п`ять гривень 42 копійки) - інфляційних втрат, 13,88 грн.(тринадцять гривень 88 копійок) - 3% річних, 97,00 грн.(дев`яносто сім гривень 00 копійок)- пені; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ПГУ НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ПГУ НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги гарячої води: 299,96 грн.(двісті дев`яносто дев`ять гривень 96 копійок)-основного боргу, 16,43 грн.(шістнадцять гривень 43 копійки)-інфляційних втрат, 3,86 грн.(три гривнi 86 копійок) 3% річних, 4,98 грн.(чотири гривнi 98 копійок)-пені.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ПГУ НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ПГУ НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , юридична адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_6 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.03.2025 о 12:45 год.

Суддя П. Т. Едер