справа № 489/316/25
провадження №2/489/1171/25
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

встановив:

У січні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №12.02.2024-100003657 від 13.02.2024 в розмірі 8512,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.01.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

12.03.2025 представник позивача надав до суду письмову заяву в якій просить закрити провадження по справі у зв`язку з добровільним задоволенням відповідачем позовних вимог після пред`явлення позову, та стягнути судові витрати з відповідача.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного.

В своєму клопотанні представник позивача просить закрити провадження по справі, посилаючись на добровільне задоволення заявлених вимог відповідачем, тобто фактично просить закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, суд вважає, що відмова від позову не суперечить інтересам сторін, а тому її необхідно прийняти, у зв`язку з чим, з урахуванням наведених норм законодавства, провадження по справі слід закрити.

Крім того, згідно частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з частиною третьою статті 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що позивач відмовився від свого позову саме через задоволення своїх вимог відповідачем після пред`явлення позову, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету позивачу 1211,20 грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 2422,40 грн.), а також, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати: 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 49, 142, 206, 255-256, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, у зв`язку з відмовою від позову.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за платіжною інструкцією №СЦ00001218 від 14.01.2025, що складає 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зайнятості 50 відсотків судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.03.2025.

Суддя І.В.Коваленко