Провадження № 2/522/2351/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суду м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Слободянюк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання рішень протиправними та їх скасування,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання рішень протиправними та їх скасування, у якій позивач просить:

- визнати недійсним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62970044 від 20.01.2022 року, на підставі якого внесено запис про іпотеку №46270904 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62970085 від 20.01.2022 року на підставі якого було внесено запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62970044 від 20.01.2022 року, на підставі якого внесено запис про іпотеку №46270904 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62970085 від 20.01.2022 року на підставі якого було внесено запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- припинити обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отриманні копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

06 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Єфімової Лариси Яківни надійшла заява на виконання ухвали суду від 03.09.2024 року, якою усі зазначені в ухвалі суду недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 17 жовтня 2024 року.

26 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

30 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси представника ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому заявник просив зупинити провадження у справі №522/14594/24 до набрання законної сили рішенням у справі № 522/15611/24-Е.

04 жовтня 2024 до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_1 адвоката Єфімової Лариси Яківни надійшло заперечення на заяву про зупинення провадження у справі, у якому заявниця просила відмовити у задоволенні клопотання представника ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» про зупинення провадження у справі.

Підготовче засідання, призначене на 17 жовтня 2024 року не відбулося у зв`язку із нестабільним з`єднанням до мережі Інтернет, що підтверджується довідкою та було відкладено на 07 листопада 2024 року.

У судове засідання, призначене на 07 листопада 2024 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 10 грудня 2024 року.

09 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» надійшло клопотання про усунення недоліків в заяві про зупинення провадження.

У підготовче засідання, призначене на 10 грудня 2024 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 10 грудня 2024 року витребувано в Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчені копії реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Підготовче засідання по справі відкладено на 05.02.2025 року.

20 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 10.12.2024 року.

05 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Єфімової Лариси Яківни надійшла заява про розгляд справи без участі.

05 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» надійшла заява про розгляд справи без участі.

У підготовче засідання, призначене на 05 лютого 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 03 березня 2025 року.

У судове засідання, призначене на 03 березня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 03 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Ладановського Андрія Олександровича про зупинення провадження у справі відмовлено.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення перейти до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що проголошення рішення відбудеться 11 березня 2025 року.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

17 липня 2008 року між Акціонерним товариством Інноваційний банк «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотки, предметом якого є: квартира АДРЕСА_2 (а.с.22).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 року у справі №522/10200/14-ц, яке залишено постановою Одеського апеляційного суду від 26.09.2019 року, позовну заяву ПАТ «ДЕЛЬБА БАНК» в особі правонаступника ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» до ОСОБА_2 , третя особа «А-ТЕК ТЕХНОЛОДЖІ» про звернення стягнення на предмет іпотеки від 17.07.2008 року залишено без задоволення (а.с.164-169).

12 травня 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено відомості про припинення іпотеки щодо квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2018 року у справі №522/10200/14-ц, що підтверджується інформаційною довідкою від 20.01.2022 року №295630434 (а.с.201).

13 травня 2025 року між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) було укладено договір дарування №120, за яким дарувальник передала безоплатно у власність, а обдарована прийняла у дар квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору (а.с.170).

На підставі зазначеного договору за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.05.2020 року №208851545 (а.с.225).

Постановою КЦС ВС від 15 липня 2020 року у справі №522/10200/14-ц, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року скасовано, а справі направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.172-180).

20 січня 2022 року ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича із заявою про реєстрацію іпотечних обтяжень, у якому просило поновити в Державному реєстрі прав записи про іпотеку та обтяження об`єкту нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. від 17.07.2008 року за реєстровим номером 7167 на підставі постанови КЦС ВС від 15 липня 2020 року у справі №522/10200/14-ц (а.с.181).

20 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Михайленком Сергієм Анатолійовичем було прийнято рішення №62970044 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким було проведено державну реєстрацію обтяження, а саме: іпотека квартири за реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» (а.с.223).

Також, 20 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Михайленком Сергієм Анатолійовичем було прийнято рішення №62970085 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким було проведено державну реєстрацію обтяження, а саме: заборона на нерухоме майно на квартиру за реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» (а.с.224).

Зазначені відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 20.01.2022 року №295636752 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 20.01.2022 року №295636921 (а.с.226-227).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, зокрема в позасудовому порядку, переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

У статті 23 Закону України «Про іпотеку» вказано, що у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності (спеціальне майнове право) на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

У разі видачі заставної перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва.

Вимоги частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються, якщо на момент переходу від іпотекодавця до іншої особи спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості, що є предметом іпотеки, у Державному реєстрі прав на нерухоме майно була відсутня інформація про обтяження спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості іпотекою, і така особа не знала і не могла знати про наявність іпотеки. У такому разі задоволення вимоги іпотекодержателя може здійснюватися за рахунок іншого майна боржника.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом. У такому випадку скасування судового рішення, яке стало підставою для внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки не відновлює дію останньої, оскільки іпотека є чинною незалежно від наявності таких відомостей у Державному реєстрі іпотек. Зазначає про те, що оскільки іпотека є чинною, то підстави для задоволення позову відсутні.

З приводу цього, суд зазначає, що у постанові ВП ВС від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 були зроблені наступні висновки:

- скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення;

- виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення є не правовим наслідком такого рішення, а фактичною дією, вчиненою на підставі цього рішення;

- виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі;

- запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя;

- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню;

- при вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

Зазначене свідчить про те, що у разі звернення особи із заявою про повторну реєстрацію обтяження у вигляді іпотеки, що була виключена на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек, запис про іпотеку не відновлюється з моменту його первинного вчинення, а здійснюється повторно, за умови надання, уповноваженому на те суб`єкту реєстраційної діяльності наступних документів:

- договір іпотеки;

- рішення про визнання іпотекодержателем.

Неподання зазначених документів є підставою для відмови суб`єктом реєстраційної діяльності у вчиненні повторної реєстрації обтяження у вигляді іпотеки.

Ухвалою суду витребувано в Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи, яка надійшла до суду 20.12.2024 року, та з якої вбачається, що в супереч зазначеним вище вимогам, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Михайленко Сергій Анатолійович прийняв рішення про державну іпотеки та про державну реєстрацію обтяження від 20.01.2022 року №62970044 та від 20.01.2022 року №62970085 відповідно без надання належним чином засвідченої копії рішення про визнання ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» іпотекодержателем за договором іпотеки від 17.07.2008 року №7167 щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та про реєстрацію іпотеки вбачається, що підставою для їх реєстрації стала, зокрема, постанова КЦС ВС від 15 липня 2020 року у справі №522/10200/14-ц, проте, зазначеною постановою ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» не визнавалося іпотекодержалем.

Зазначене на думку суду свідчить про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Михайленко Сергій Анатолійович прийняв оспорювані рішення без належних на те правових підстав.

Процедура внесення державним реєстратором відомостей до Реєстру регламентована Законом № 1952-IV. За загальним правилом, у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав чи їх обтяжень, державний реєстратор повинен керуватися нормами Закону № 1952-IV, чинними на момент вчинення ним дій на підставі такого судового рішення (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 127 постанови від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20)).

Абзацами першим-четвертим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

За змістом пункту 9 частини першої статті 27 Закону у чинній редакції державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, якщо суд дійшов висновку, що право власності позивача було порушено незаконною реєстрацією права іпотеки на його нерухоме майно за відповідачем, з яким він не перебував у зобов`язальних відносинах, державний реєстратор на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації права іпотеки, яке набрало законної сили, проводить державну реєстрацію припинення права іпотеки відповідача, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном.

Зазначена позиція висловлена у постанові ВП ВС від 10 квітня 2024 року у справі № 496/1059/18.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

.Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин ,які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі права чи інтереси мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати:

- з яких саме правовідносин сторін виник спір;

- чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором;

- чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача;

- чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту непередбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у постановім Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

За таких обставин, суд вважає, що єдиним ефективним способом захисту в даному конкретному випадку буде скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію обтяження.

Тому, враховуючи те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Михайленко Сергій Анатолійович прийняв оспорювані рішення без належних на те правових підстав (без наявності рішення про визнання ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» іпотекодержателем), а єдиним належним способом захисту на думку суду буде скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію обтяження, суд доходить до висновку про наявнсіть підстав для часткового задоволення позову та скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича від 20.01.2022 року №62970044 та від 20.01.2022 року №62970085.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання рішень протиправними та їх скасування задовольнити частково.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62970044 від 20.01.2022 року, на підставі якого був внесений запис про іпотеку №46270904 щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі договору дарування від 13.05.2020 року №120, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською В.О.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62970085 від 20.01.2022 року, на підставі якого був внесений запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі договору дарування від 13.05.2020 року №120, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською В.О.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30-ти днів з дати складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 березня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.

11.03.25