Справа № 521/3239/25
Номер провадження № 2/521/3218/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Леонов О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якій представник позивача - ОСОБА_3 просить суд:

-Стягнути з ОСОБА_2 (

АДРЕСА_1 ) суму боргу за договором позики у розмірі 347 687,60 (сума боргу) + 195 089,82 (інфляційне збільшення) + 413 887,90+36 178,50 (штрафні санкції: подвійна ставка НБУ + 3% річних) = 992 843,82грн.. : 41,70 грн. = 23 809,20 доларів США та судовий збір в розмірі 1211 грн.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України та передано судді Громік Д.Д.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без руху.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про відвід головуючому по справі - судді Громіку Д.Д., мотивуючи її тим, що суддя Громік Д.Д. вже розглядав справу між тими самими сторонами з тих самих підстав позову та належним чином не дослідив фактичні обставини справи, до того ж провадження у вказаній справі, на погляд заявника, не було відкрито та розглянуто, а ухвала є та була необґрунтована та незаконна. Зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 з невідомих обставин, другий раз поспіль знову знаходиться в провадженні у судді Громіка Д.Д. що викликає підозру щодо можливості незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.03.2025 року заявлений представником позивача ОСОБА_3 відвід головуючому судді Громіку Д.Д. визнано необґрунтованим. Задоволено самовідвід судді Громіка Дмитра Дмитровича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Передати цивільну справу №521/3239/25 до канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для подальшого визначення головуючого по справі, відповідно до вимог процесуального законодавства.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси справу було передано на розгляд судді Леонову О.С.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим потребує залишенню без руху, виходячи з такого.

Згідно з нормами частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, у тому числі: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, всупереч положенням ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивачем не вказано:

- на виконання п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- на виконання п. 7 ч.3 ст. 175 ЦПК відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- на виконання п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК - зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- на виконання п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В матеріалах цивільної справи наявне клопотання представника позивача від 10.03.2025 року (вх. 14478) про звільнення від сплати додаткового судового збору, посилаючись, що позивачка є членом багатодітної сім`ї, а також що майновий стан сім`ї ОСОБА_4 не дає змоги сплатити судовий збір повністю, оскільки позивачка та її сім`я із-за агресії росії є тимчасово переміщеними особами спочатку до Болгарії, а з 2024 року вимушена була переміститись до Норвегії.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 8 Закону з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що з урахуванням майнового стану сторони, це повноваження суду вирішити питання про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для звільнення сторони від його сплати.

При зверненні до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору. Тобто докази на підтвердження майнового стану.

Крім того, у розумінні приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, особа має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, представником позивача не надано до суду доказів наявності обставин існування фінансових труднощів, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Так, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, представник зазначив, що позивачка наразі є членом багатодітної сім`ї та майновий стан сім`ї ОСОБА_4 не дає змоги сплатити судовий збір повністю, оскільки позивачка та її сім`я із-за агресії росії є тимчасово переміщеними особами спочатку до Болгарії, а з 2024 року вимушена була переміститись до Норвегії. На підтвердження вказаних обставин до клопотання не долучено копію посвідчення багатодітної сім`ї.

За наведених обставин суд приходить до висновку недоведеність того, що майновий стан позивача не дає змоги сплатити судовий збір повністю та відмовляє в задоволенні клопотання представника позивача - Зима Л.М. від 10.03.2025 року (вх. 14478) про звільнення від сплати судового збору.

Як зазначено у ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140, 00 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір, якій підлягає сплаті позивачем, складається з судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 1 % від ціни такої з врахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору.

Позивачем ціна позову визначена у розмірі 992843,82 грн., а отже відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 7942,75 грн. Однак, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір за квитанцією № 5ЕСН-3СМТ-1ТМ1-8459 від 21 лютого 2024 року у розмірі 1211,20 грн.

Отже, за подання позовної заяви позивач повинен доплатити судовий збір в дохід держави на загальних підставах у розмірі 6731,55 грн. (7942,75 - 1211,20) за реквізитами для сплати судового збору до Малиновського районного суду м. Одеси (https://ml.od.court.gov.ua/sud1519/gromadyanam/tax/) та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Також, згідно із ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів

Так, у пункті 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» (Заява № 65518/01) від 6 вересня 2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду. Отже, не надсилання позивачем способом, передбаченим чинним процесуальним законодавством, на адресу відповідача копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Суд зауважує, що у разі звернення до суду з позовною заявою через підсистему "Електронний суд" позивач зобов`язаний надати до суду один із альтернативних доказів надсилання іншим учасникам справи поданої ним позовної заяви з доданими до неї документами, а саме: доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи через підсистему "Електронний суд" поданих до суду документів або у разі відсутності відомостей про наявність в інших учасників справи зареєстрованого "Електронного кабінету" докази надсилання таких документів листом з описом вкладення.

При цьому, суд зауважує, що у разі відсутності відомостей про наявність в інших учасників справи зареєстрованого "Електронного кабінету", докази надсилання документів іншим учасникам справи має бути виключно листом з описом вкладення.

Згідно з пунктам 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно із пунктом 3.2.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 року №211 при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф.107, а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Форма опису вкладення передбачає, що внесення виправлень до опису вкладення не допускається, про що зазначено безпосередньо на бланку опису вкладення.

Таким чином, належним доказом направлення копії позовної заяви іншим учасникам справи є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

У позовній заяві представник ОСОБА_1 - Зима Л.М. зазначає, що копія позовної заяви направлена на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачці/позичальниці через «Електронний кабінет» адвоката, однак до позовної заяви не надає жодних відповідних доказів на підтвердження викладених в позові обставин.

Також згідно відповіді №8296224 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, відповідач по справі не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, що надійшла до суду через систему «Електронний суд» з додатками у електронному вигляді, не містить доказів надсилання відповідачу ОСОБА_2 листа з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Також, відповідно до п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд зазначає, що правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Так, згідно позовних вимог позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 347687,60 (сума боргу) + 195'089,82 (інфляційне збільшення) +413887,90+36'178,50 (штрафні санкції: подвійна ставка НБУ+3%річних) = 992843,82грн. : 41,70 грн. = 23 809,20 доларів США та судовий збір 1211 грн.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною п`ятою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, у Постанові № 990/150/23 від 22.02.2024 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Таким чином, зазначена у позовній заяві позовна вимога потребує уточнень, а саме зазначити на користь кого стягувати суму боргу за договором позики та судовий збір.

Відповідно до п.5. ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Готуючи офіційні документи різних видів, слід дотримуватися єдиних вимог до їхнього оформлення, структури та змісту, які встановлюються нормативними актами та державними стандартами. Відповідно до ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» затверджені вимоги до оформлювання документів, які скеровуються до державних органів, в тому числі і до суду. Безумовною вимогою до усіх документів є їх чіткість та читабельність, однак копії вищезазначених документів не відповідають зазначеним нормам, текст є нечитабельним, що ускладнює прочитання та відповідно дослідження вказаних додатків як доказу і вивчення їх судом та відповідачем, тому необхідно надати якісні копії вказаних документів, завірені відповідно до чинного законодавства, так як у суду можуть виникнути труднощі при вивченні матеріалів справи, що позбавить суд можливості встановити фактичні обставини справи.

Безумовною вимогою до усіх документів є їх чіткість та читабельність.

При цьому, як вбачається із доданих до позовної заяви документів, які зформовано в системі ""Електронний суд", представник позивача надав частину додатків (безпосередньо довіреність) до позовної заяви у дуже дрібному шрифті, що не передбачено вимогами діловодства що позбавляє можливості візуально сприймати інформацію та утруднює вивчення вказаних документів.

Таким чином, представнику позивача слід надати копії всіх доданих до позовної заяви в якості додатків у формі, що забезпечить їх чіткість та читабельність.

З огляду на викладене, вважаю, що заява не є належним чином оформленою та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі заяви.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством та підлягає залишенню позовної заяви без руху, для усунення вказаних недоліків в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ст.185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175,177,185 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача - Зима Л.М. від 10.03.2025 року (вх. 14478) про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст. 185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Леонов

24.03.25