Справа № 299/7095/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2024 року, ухвалене суддею Надопта А.А., в справі за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком

встановив:

У жовтні 2024 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , і як власник та споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги, проте, згідно розрахунку за період з 01.12.2020 по 27.08.2024 у відповідача перед позивачем утворилась заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком в розмірі 11 206,51 грн.

В добровільному порядку відповідач кошти сплатити відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Раніше позивач вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги до Відповідача і 11.03.2024р. Виноградівським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з останньої на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідач звернувся в суд із заявою про скасування судового наказу від 12.04.2024р. по справі N?299/1124/24, де зазначив, що має спір про право і не укладав жодних договорів про надання комунальних послуг з ФОП ОСОБА_2 . В ухвалі від 01.05.2024р. зазначається, що наявний спір про право, відтак, наказ було скасовано та зазначалося, що про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, вимоги стягувача з урахуванням обставин зазначених Відповідачем повинні розглядатися у позовному провадженні, оскільки вони підлягають доказуванню.

Оскільки відповідач зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , на відміну від інших споживачів, ухилився від обов`язку щодо підписання договору з позивачем на обслуговування та утримання будинку, позивач вважає, що відповідач не належно сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 01.12.2020 по 27.08.2024, яка складає 11 206,51 грн., а відтак є встановленим факт порушення прав позивача, тому, вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є законними і обґрунтованими, які підлягають до задоволення, а відповідно просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11 206,51 грн. та вартість сплаченого ним судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2024 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 11 206,51 грн. та судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Суд мотивував своє рішення тим, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , який як власник та споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Відповідач власного контр-розрахунку не надав, належних і допустимих доказів в розумінні чинного ЦПК України, на спростування довідки та розрахунку позивача про нарахування боргу, також не надано та матеріалаи його заперечення не містять, а відтак суд вважає, що відповідач не довів обставин, які б свідчили про невірність здійснених позивачем розрахунків заборгованості відповідача.

Також відповідачем належних та допустимих доказів визнання недійсними та /або скасування у встановленому законом порядку рішення позивача щодо затвердження витрат з утримання будинків і прибудинкових територій, як і не надано належних та допустимих доказів сплати відповідачем вартості житлово-комунальних послуг за період 01.12.2020 по 27.08.2024р.р. в повному обсягу, а, отже, матеріалами справи достовірно встановлено, що саме відповідач належним чином не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.12.2020 по 27.08.2024р.р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 11 206,51 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

В своїх доводах зазначає, що позивач не надсилав йому квитанції, які стосуються наданих житлово-комунальних послуг. У відповідача з позивачем відсутні будь-які договірні відносини, пропозицію про укладення відповідного договору відповідач не отримував.

Договори від імені співвласників з управителем багатоквартирного будинку ФОП ОСОБА_2 не укладались з приводу надання житлово-комунальних послуг, конкурсу на призначення такого управителя не проводилось.

Крім цього, просить звернути увагу, що позивач пропустив строк позовної давності та мав нараховувати заборгованість за останні три роки, а фактично нарахував за останні чотири.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності.

Вважає, що доводи відповідача з приводу законності призначення позивача управителем багатоквартирного будинку, порядку формування тарифів, а також ефективності управління будинком не є предметом даного розгляду справи, а тому не підлягають розгляду судом.

Зазначає, що відповідач посилається на строки позовної давності, однак такі не пропущені у силу пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до яких такі не обчислюються у зв`язку з введенням воєнного стану від 24 лютого 2022 року.

Вказує, що відповідач ухилився від обов`язку щодо підписання договору з позивачем на обслуговування та утримання будинку. Однак, він є жителем даного будинку в якому проводиться ряд робіт з житлово-комунальних послуг, зокрема щодо: зберігання будинкового обладнання і майна в належному стані, прибирання прибудинкової території, стеження за станом техніки і т.д., а тому повинен сплачувати кошти за надання таких послуг.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських дійсно є фізичною особою-підприємцем(а.с.6).

Рішенням Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 13.10.2020 №211 ФОП ОСОБА_2 призначили управителем ряду багатоквартирних будинків, в числі яких є будинок, який знаходиться на АДРЕСА_2 та в якому проживає відповідач(а.с.14-15).

ФОП ОСОБА_2 звертався до Виноградівського районного суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 у сумі 9 010,18 грн., про що було видано судовий наказ 11.03.2024, однак ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.05.2024 вищезгаданий судовий наказ було скасовано у зв`язку з тим, що дані обставини підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження(а.с.7-10).

Згідно виписки щодо заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованість відповідача з 01.12.2020 по 27.08.2024 складає суму 11 206,51 грн.(а.с.11).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами спору регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про захист прав споживачів» та загальними нормами цивільно-процесуального законодавства.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надано визначення житлово-комунальним послугам, як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Виконавчі комітети місцевих рад здійснюють контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам(ст. 154 ЖК України).

Приписами статті 162 Житлового кодексу України передбачено, що за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідач згідно Закону України «Про захист прав споживачів» є споживачем комунальних послуг.

Даним законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Закон передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

З матеріалів справи слідує, що жителі багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , не обрали управителя та не створили ОСББ, як цього вимагає чинне законодавство з питань організації форми управління багатоквартирних будинків, а тому рішенням Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 13.10.2020 №211 ФОП ОСОБА_2 призначили управителем такого багатоквартирного будинку.

Фактично договірних відносин між управителем будинку ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 немає як таких, оскільки між ними не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідач в доводах апеляційної скарги зазначає, що оскільки між сторонами фактично відсутні будь-які договірні відносини та йому не надсилались квитанції про сплату житлово-комунальних послуг, то через це ні він, а ні мешканці будинку не повинні сплачувати за надані житлово-комунальні послуги.

Водночас, апеляційний суд не погоджується з позицією ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Додані позивачем докази, зокрема акти прийомки виконаних робіт за січень 2021 року, за березень 2021 року, за листопад 2021 року, за лютий 2022 року, за вересень 2022 року, тощо, свідчать про те, що ФОП ОСОБА_2 надає послуги житлово-комунального характеру на постійній основі жителям будинку АДРЕСА_2 .

Будь-яких заяв або претензій від жителів будинку, в якому також проживає відповідач, не надходило, як щодо якості виконаних робіт так і щодо законності виконання таких саме ФОП ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , як житель квартири АДРЕСА_1 , незалежно від наявності між ним та ФОП ОСОБА_2 договірних відносин, користується наданими йому житлово-комунальними послугами. Від відповідача не надходило заяв про те, що він не бажає отримувати такі послуги саме від позивача, що він має претензії щодо якості наданих послуг або, що він чи жителі даного багатоквартирного будинку не бажають щоб управителем такого будинку був саме позивач.

Відповідач зазначає, що жителі вищезгаданого багатоквартирного будинку не обирали ФОП ОСОБА_2 управителем такого будинку, що конкурс не проводився і договори взагалі не укладалися. Проте, ОСОБА_1 не надає суду доказів оскарження рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 13.10.2020 №211 або доказів щодо колективного звернення жителів багатоквартирного будинку, які б заперечували проти надання житлово-комунальних послуг саме позивачем. А тому, доводи ОСОБА_1 з приводу незаконності призначення ФОП ОСОБА_2 управителем багатоквартирного слід вважати недоведеними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц) споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відсутність договору не може беззаперечно свідчити про відсутність у споживача послуг обов`язку по сплаті за надані їм житлово-комунальні послуги.

З вищенаведеного слідує, що ОСОБА_1 повинен сплачувати кошти за надані житлово-комунальні послуги незалежно від наявності договірних відносин, оскільки він є жителем даного будинку, в якому проводяться різного роду роботи і тому фактично користується такими разом з усіма жителями цього багатоквартирного будинку, а тому наявність заборгованості є обґрунтованою та підставною.

Щодо заявленого відповідачем строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Однак, відповідно до п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Із заявою про застосування строків позовної давності, зокрема в частині незаконності нарахувань за надані житлово-комунальні послуги в суді першої інстанції ОСОБА_1 не звертався.

А тому, доводи в цій частині слід вважати спростованими.

Крім цього, надані відповідачем контр розрахунки не беруться апеляційним судом до уваги у силу приписів статті 367 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_1 не зазначив апеляційному суду об`єктивних причин неможливості подання власного контр розрахунку в суді першої інстанції, а тому такі апеляційним судом не беруться до уваги.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, з належним дослідженням всіх поданих суду матеріалів справи, що є підставою для залишення такого без змін, а подану апеляційну скаргу без змін.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 12, 81, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 березня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: