Справа № 163/2881/24
Провадження № 2/163/118/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Солонинка С.П. просить ухвалити рішення про зменшення розміру стягуваних з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Також просить відкликати з Любомльського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий наказ, виданий Любомльським районним судом Волинської області у справі № 163/385/21 (виконавче провадження № 64800453).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі судового наказу Любомльського районного суду від 03 березня 2021 року з позивача на утримання дочки ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця. Позивач визнає свій обов`язок щодо утримання дитини, від сплати аліментів не ухиляється, щомісячно перераховує кошти, однак на даний час у нього змінився матеріальний стан та стан здоров`я. Позивач є військовослужбовцем ЗСУ, тому має постійну необхідність у витратах на своє забезпечення з метою захисту і убезпечення власного життя від загибелі та збереження здоров`я, а також на підтримку побутових потреб під час проходження військової служби, купує додатковий спеціальний одяг та інші речі, необхідні йому для захисту під час служби. З цією метою позивач був вимушений купувати дороговартісні технічні засоби (квадрокоптери, комплект керування антеною, ноутбуки), на що витратив 358700,00 грн, проте це лише документально збережена частина здійснених витрат, які здійснюються позивачем постійно. У зв`язку із цим матеріальний стан позивача зазнає значного погіршення. Також у позивача погіршився стан здоров`я, його захворювання пов`язані із проходженням військової служби, тому він потребує лікування і постійної підтримки стану здоров`я, що вимагає додаткових грошових витрат. Через погіршення стану здоров`я, при постійних витратах на лікування і значних витратах на військову службу позивач опинився у складних життєвих обставинах, які виникли після визначення судом розміру аліментів за судовим наказом.

Предметом позову у цій справі є вимога про зменшення розміру стягуваних аліментів, через що на підставі п.3 ч.6 ст.19 СК України в редакції в редакції Закону № 3831-IX від 19.06.2024 дана категорія справ віднесена до малозначних справ.

Після внесення Законом України № 3831-IX від 19.06.2024 змін до ст.19 ЦПК України аналогічну правову позицію щодо віднесення цієї категорії справ до малозначних неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема у прийнятих нещодавно ухвалах про відмову у відкритті касаційного провадження від 18 березня 2025 року у справі № 299/6843/23, від 17 лютого 2025 року в справі № 148/1940/24, від 11 березня 2025 року в справі № 743/813/24, від 11 березня 2025 року в справі № 189/2063/24, від 17 березня 2025 року в справі № 636/3295/24, від 17 березня 2025 року в справі № 766/12728/23.

В ухвалі від 17 лютого 2025 року по справі № 148/1940/24 Верховний Суд чітко зазначив про таке:

«Предметом позову у даній справі є зменшення розміру аліментів, а тому зазначена справа є малозначною на підставі вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

Пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

При цьому згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України справа не відноситься до тієї категорії справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження».

В ухвалі від 17 березня 2025 року по справі № 766/12728/23 Верховний Суд, посилаючись на пункт 3 частини шостої статті 19 ЦПК України, зазначив: «Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних в силу закону».

Таким чином, поданий ОСОБА_1 позов в силу закону відноситься до малозначних справ, тому підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Провадження за цим позовом відкрито ухвалою від 26 грудня 2024 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у вигляді відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву. У ньому висловила позицію про невизнання відповідачем позову та зазначила, що наведене у позові обґрунтування свідчить не про погіршення, а про покращення майнового стану позивача, оскільки про його високу платоспроможність вказують придбані ним дороговартісні товари. Покращення матеріального стану позивача пов`язане з отриманням ним грошового забезпечення, у зв`язку із несенням військової служби. Зазначаючи про погіршення стану здоров`я, сторона позивача не надала жодного доказу на підтвердження понесення витрат на лікування або суттєвого погіршення стану здоров`я, що вплинуло на його працездатність та продовження несення служби. Позивач є особою працездатного віку, проходить військову службу та має стабільний дохід, його матеріальний стан цілком дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини. Просила відмовити у задоволенні позову.

Відповіді на відзив позивач та його представник не подали.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2017 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року.

У період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 .

На утримання неповнолітньої ОСОБА_4 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на підставі судового наказу Любомльського районного суду Волинської області від 03 березня 2021 року стягуються аліменти в розмірі в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №5140 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 має захворювання, пов`язане з проходженнями військової служби: поширений між хребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта з протрузіями, деформуючий спондильоз першої стадії грудного відділу хребта, без порушення статико-кінетичної функції хребта; нефіксований кіфоз другого ступеня грудного відділу хребта. Придатний до служби на підводних човнах, надводних кораблях, морській піхоті ВМС Збройних Сил України, морській піхоті, Десантно-штурмових військ, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення.

ОСОБА_1 як військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 отримує грошове забезпечення, розмір якого з січня 2024 року по листопад 2024 року склав 439311, 16 грн, з яких відраховано 102700,35 грн алмінментів.

Доданими до позову банківськими квитанціями (інструкціями), видатковими накладними підтверджується придбання позивачем ОСОБА_1 :

15 травня 2024 року - двох квадрокоптерів з доставкою загальною вартістю 149120,00 грн;

25 червня 2024 року дрону Mavic для ЗСУ на Харківський напрямок вартістю 175000,00 грн;

05 грудня 2024 року комплекту плавного керування поворотною антеною ЦП-2-К вартістю 9450,00 грн;

06 грудня 2024 року двох ноутбуків загальною вартістю 25178,00 грн.

Згідно із ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків, отримувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з цим позовом, сторона позивача як на підставу його подання вказує на погіршення матеріального становища позивача як платника аліментів та погіршення його стану здоров`я.

Погіршення свого матеріального становища позивач пов`язує з необхідністю придбання різного роду предметів на військові потреби та з метою збереження власного життя і здоров`я. Тобто такі витрати зумовлені виключно проходженням позивачем військової служби.

Проте в розумінні сімейного законодавства та аліментних зобов`язаннях стосовно дитини такі доводи сторони позивача аж ніяк не вказують на погіршення його матеріального становища.

Доказів того, що від дня присудження аліментів на утримання малолітньої Злати дохід позивача значно зменшився, суду не надано.

Слушними є доводи представника відповідача про те, що придбання позивачем дороговартісних речей свідчить не про погіршення його майнового стану, а навпаки про покращення такого стану.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що характер придбаних позивачем дороговартісних предметів свідчить про їх призначення для потреб ЗСУ в цілому, а не власне для самого позивача з метою убезпечення його життя і здоров`я.

Придбання таких предметів є правом позивача, однак аж ніяк не обов`язком на відміну від аліментного зобов`язання, яке в силу закону спрямоване на забезпечення дитини належними умовами зростання, виховання та утримання.

Також суд враховує, що отримуване позивачем грошове забезпечення щомісяця має різний розмір, наприклад, у травні 2024 року складало 62105,10 грн, у липня 28633,19 грн, у грудні 732,98 грн.

Стосовно стану здоров`я, то додана до позову довідка військово-лікарської комісії лише констатує наявність у позивача певних захворювань, однак при таких захворюваннях він визнаний придатним до військової служби.

Тобто, позивач є працездатним, продовжує проходження військової служби, доказів понесення ним значних витрат на лікування не надав.

Таким чином, сторона позивача належними та допустимими доказами не підтвердила і не довела існування обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, а саме погіршення майнового стану позивача як платника аліментів, а також погіршення його стану здоров`я.

Зазначене свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимоги ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог сплачений за позовом судовий збір відшкодуванню позивачу не підлягає (ч.1 ст.141 ЦПК України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заявила до стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

На підтвердження таких витрат суду надано: договір про надання правничої допомоги №206/24 від 27.12.2024, додаток № 1 до цього договору, акт прийому передачі виконаних робіт від 21.01.2025, квитанцію від 21.01.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АС № 1125182.

Правнича допомога відповідачу надавалась адвокатом Климович Т.Д.

За умовами договору про надання правничої допомоги №206/24 від 27.12.2024 порядок оплати послуг має форму гонорару, який визначається на умовах і в порядку, визначених згідно із Законом, Договором та додатків.

Відповідно до додатку № 1 до Договору вартість підготовки та складання відзиву 2500 грн, вартість адвокатського запиту 500 грн.

В акті прийому передачі виконаних робіт наведений наступний перелік наданих послуг і їх вартість: підготовка і складання відзиву 2500 грн, складання трьох адвокатських запитів 1500 грн.

Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України.

Окрім положень цієї норми слід врахувати те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У відповідності до ч.6 ст.137 ЦПК України представник позивача подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що заявлена стороною відповідача. Клопотання обґрунтоване не співмірністю заявлених витрат зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на надана правничої допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, розглядом справи в порядку спрощеного провадження в силу віднесення до категорії малозначних, характером спірних правовідносин, які не вимагали ґрунтовного аналізу законодавства та судової практики. Висловила позицію про зменшення заявлених витрат до 1500,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, незначну кількість доказів, які підлягали опрацюванню, зміст та обсяг поданого відзиву на позовну заяву, надання доказів і необхідність їх подання кожною стороною.

Тому, враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, проте беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності та необхідності адвокатських витрат, фактично надані види робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частки заробітку (доходу) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 ; місце проживання - АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий : суддя О.С. Павлусь