П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року місто Київ

справа № 381/3794/23

провадження №22-ц/824/1235/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ковальовою Юлією Анатоліївною,

на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Соловей Г.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні2023 року позивач АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обгрунтовано тим, що 25 березня 2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором поверати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк належним чином виконав свої обов`язки щодо надання позичальнику кредиту, надав відповідачу кредит у сумі 66490,97 грн, на строк 24 місяці, з процентною ставкою в розмірі 18,99 %.

Позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 64199,22 грн.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року задоволені позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 501306517 від 25.03.2021 у розмірі 64199,22 грн., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 38645,38 грн., заборгованість по відсоткам - 7387,52 грн., заборгованість по комісії - 18166,32 грн., а також судові витрати в сумі 2684,00 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2024 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а тому є незаконним і необгрунтованим, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції проігнорував питання про відсутність належним чином засвідчених доказів, що мали би бути подані разом з позовною заявою. Позивачем не деталізовано склад заборгованості, не обґрунтовано заявлену суму боргу. Вказує,що сума за обслуговування кредиту перевищує розмір заборгованості по відсоткам.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивачне скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 серпня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 25 березня 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом акцептування відповідачем оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501306517, підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк" та паспорту споживчого кредиту.

Заумовами укладеного між сторонами договору відповідач отримала кредит в сумі 66490,97 грн. на строк 24 місяці зі сплатою 18,99 % річних за користування кредитними коштами з датою повернення кредиту 25 березня 2023 року.

Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 501306517 від 25 березня 2021 року.

АТ «Альфа-Банк» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем направлена на його адресу досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості від 05 червня 2023 року з вимогою погасити існуючу заборгованість, однак була залишена без задоволення, заборгованість не погашена.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору. станом на 22 січня 2023 року за ним рахується заборгованість у розмірі 64199,22 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 38645,38 грн, заборгованості по відсоткам - 7387,52 грн, заборгованість по комісії - 18166,32 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується як факт укладення відповідачкою кредитного договору та отримання коштів, так і факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 22 січня 2023 року становить 64199,22 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів данорго виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згоди.

Згідно із ч.1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами 25 березня 2021 року був укладений кредитний договір.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до п.2.3 Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» договір вважається укладеним після отримання банком від клієнта письмової Анкети заяви про акцепт Публічної пропозиції Банку.

25 березня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501306517, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.

В тексті оферти, підписання якої не заперечується ОСОБА_1 , зазначено, що підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, та про те, що Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501306517, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 25.03.2021 отримав у дату складання цієї Оферти.

Крім того, банк отримав від ОСОБА_1 анкету-заявупро акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», яка підписана останньою.

Зазначені обставини дають підстави вважати доведеним, що між сторонами АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_1 . Оферти та отримання АТ «Альфа-Банк» 25.03.2021 письмової Анкети -заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в матеріалах справи відсутній кредитний договір, укладений між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , зокрема, відсутній підписаний банком акцепт на укладання угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

В тексті Оферти міститься інформація щодо суми кредиту в розмірі 66490,97 грн, процентна ставка - 18,99% фіксована, строк кредиту 24 місяці. Крім того, умовами передбачено, що під час користування кредитом банк позичальнику надає послуги з розрахунково-касового обслуговування, за які встановлена комісійна винагорода, зокрема, за обслуговування кредиту 2,25% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті.

Умови договору були погоджені сторонами, недійсними не визнані, а отже мають виконуватися сторонами.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером від 25 березня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 наданий кредит за кредитним договором № 501306517 від 25.03.2021 в сумі 66490,97 грн., перерахованої на рахунок відповідача.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що до лютого 2022 року періодично сплачувалися кошти на виконання умов договору. Після лютого 2022 року відповідачем кошти в рахунок повернення кредиту, сплати відсотків та комісії на рахунок не вносилися.

З наданого позивачем розрахунку, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 25.03.2021 по 28.02.2023, за ОСОБА_1 рахується заборгованість за тілом кредиту - 38645,38 грн, заборгованість по відсоткам - 7387,52 грн, заборгованість по комісії - 18166,32 грн.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає

Відповідачка, заперечуючи заявлену позивачем суму боргу, не надала суду доказів, які б спростовували визначений позивачем розмір заборгованості за кредитом.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта в апеляційній скарзі на п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення до ЦПК України», враховуючи зміни внесені Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX, відповідно до якого «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов'язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки ( штрафу, пені) за таке прострочення», оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення неустойки та/або про стягнення сум, нарахованих на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на завелику суму заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення суду, оскільки умова договору щодо встановлення комісійної винагороди за обслуговування кредитом недійсною не визнана.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на їх правильність не впливають.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачкою судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ковальовою Юлією Анатоліївною,залишити без задоволення.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус