12.03.2025 Справа № 363/809/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Дрозд В.С.,

позивача (прокурора) Кривошея С.В.,

представника відповідача

( ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу загальному позовному провадженні за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Пірнівської сільської територіальної громади до Пірнівської сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання недійсними рішення Новосілківської сільської ради та витребування земельної ділянки із незаконного володіння,

встановив:

Прокурор в інтересах держави в особі територіальної громади села Новосілки Вишгородського району Київської області звернувся до суду з даним позовом в якому, просив визнати незаконними та скасувати рішення Новосілківської сільської ради від 22.12.2017 № 230-21-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність»; витребувати на користь територіальної, громади с. Новосілки з незаконного володіння ОСОБА_1 , земельні ділянки з кадастровими номерами :36:060:6016, площею 0,06 га, :36:060:6015, площею 0,06 га, :36:061:6021, площею 0,06 га, :36:061:6020, площею 0,06 га, ОСОБА_3 земельні ділянки з кадастровими номерами :36:060:6012, площею 0,06 га, :36:060:6014, площею 0,06 га.

В ході судового розгляду позивач надав суду заяву про зміну предмета позову та уточнивши позовні вимоги, просив усунути перешкоди у здійсненні Пірнівською сільською територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками водного фонду, шляхом: визнання недійсним рішення Новосілківської сільської ради від 22.12.2017 № 230-21- VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43417309 від 09.10.2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6012; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43018929 від 14.09.2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6014; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43514902 від 16.10.2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6016; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43514514 від 16.10.2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6015; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43515386 від 16.10.2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6021; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43515159 від 16.10.2018 року із скасуванням державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :36:060:6020; повернення з незаконного володіння ОСОБА_3 земельних ділянок з кадастровими номерами :36:060:6012, :36:060:6014 та повернення з незаконного володіння ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами :36:060:6016, :36:060:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 на користь Пірнівської сільської територіальної громади.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Новосілківської сільської ради від 22.12.2017 № 230-21-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність» затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність 6 громадянам України земельні ділянки загальною площею 0,36 га для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. На підставі вказаного розпорядження рішенням державного реєстратора Новосілківської сільської ради зареєстровано за громадянами право власності на земельні ділянки, а саме: за ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 19.01.2018 року, індексний номер 39266827); за ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 04.01.2018 року, індексний номер 39097236); за ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10.01.2018 року, індексний номер 39142243); за ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10.01.2018 року, індексний номер 39142377); за ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10.01.2018 року, індексний номер 39142675); за ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 03.01.2018 року, індексний номер 39142512).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року відчужив належну йому земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 на користь ОСОБА_3 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 09.10.2018 року, індексний номер 43417309). ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 на користь ОСОБА_3 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 14.09.2018 року, індексний номер 43018929). ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужив належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43514902). ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43514514). ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43515386). ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужив належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43515159).

Позивач вважає, що оспорюваним рішенням Новосілківської сільської ради від 22.12.2017 № 230-21-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність» всупереч вимог земельного і водного законодавства України, відповідачам передані у власність земельні ділянки загальною площею 0,36 га для індивідуального садівництва за рахунок земель водного фонду, які не можуть перебувати у приватній власності в силу приписів ст.ст. 59-61, 83 Земельного кодексу України, і які знаходяться в межах 100-метрової прибережної захисної смуги р. Десна, а тому є незаконним та повинне, бути визнане судом недійсним.

Вказує та те, що за інформацією Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28.05.2019 № 01-12/502 встановлено, що водний об`єкт, розташований поряд зі спірними земельними ділянками це затока річки Десна. Аналогічну за змістом інформацію від 21.05.2019 за № 705/01-12/979 надано Міжрегіональним офісом захисних масивів Дніпровських водосховищ та 21.03.2019 Центральною геофізичною обсерваторією ім. Бориса Срезневського.

Згідно ст. 79 Водного кодексу України, річка Десна з її затоками, протоками та старицями належить до великих річок. Згідно ст. 88 Водного кодексу України, навколо великих річок і водосховищ на них встановлюється прибережна захисна смуга шириною 100 м. Аналізом схем накладення спірних земельних ділянок, виготовлених ТОВ «Регіональний центр розвитку» встановлено, що зазначені земельні ділянки повністю накладаються на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу річки Десна. Таким чином встановлено, що вказані земельні ділянки передані у приватну власність за рахунок земель водного фонду, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Також зазначає, що оспорюване рішення прийнято всупереч вимог ст.ст. 59,60, 84, 118, 149 Земельного кодексу України, ст.ст. 88, 89 Водного кодексу України, зокрема передано у приватну власність земельну ділянку водного фонду та змінено її цільове призначення в межах прибережної захисної смуги водного об`єкту загальнодержавного значення - річки Десна для ведення індивідуального садівництва де заборонено розорювання земель, а також садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив, будівництво будь-яких споруд.

Оскільки спірна земельна ділянка вибула з власності держави протиправно, не у спосіб передбачений законом, існують всі правові підстави для визнання незаконним та скасування рішення, та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права приватної власності відповідачів на земельні ділянки.

Враховуючи те, що зазначене рішення суперечить вимогам закону, вірним способом захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є пред`явлення негаторного позову про усунення перешкод у здійсненні Пірнівською сільською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, шляхом її повернення на користь об`єднаної територіальної громади з незаконного володіння.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Якимчук М.М. подав до суду відзив на позовну заяву (уточнену), в якому зазначив, що оскаржуване рішення Новосілківської сільської ради від 15.12.2017 № 227-20-VII, яким спірні земельні ділянки було передано у приватну власність громадян, приймалося на підставі відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Такий проект було розроблено фізичною особою підприємцем ОСОБА_12 у 2017 році. З відповіді ФОП ОСОБА_12 від 06.08.2020 року за № 046, вбачається, що на час розробки зазначеного проекту землеустрою враховувались межі ПЗС відповідно до Проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,171 га, урочище «Лужок», в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, розробленого Малим колективним багатопрофільним підприємством «ГЕОРАД», який було затверджено рішенням Новосілківської сільської ради від 06.09.2013 № 271-25-VI. При цьому межі земельних ділянок в с. Новосілки Вишгородського району Київської області (кадастрові номери :36:061:6010, :36:061:6011, :36:061:6013, :36:060:6009, :36:060:6012, :36:060:6014, :36:060:6024) запроектованих до відведення згідно проекту землеустрою 2017 року не накладаються на прибережну захисну смугу, встановлену рішенням Новосілківської сільської ради від 06.09.2013 № 271-25-VI, що відображено на матеріалах землевпорядного проектування, матеріалах геодезичних вишукувань, схемі розташування земельних ділянок, викопіюванні з кадастрової карти які містяться у проекті землеустрою 2017 року. Крім того у довідці з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями № 1394/168-17 від 17.11.2017 року, наданої Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, яку було долучено до проекту землеустрою 2017 року, зазначено, що земельні ділянки загальною площею 1,0200 га, які передбачаються для відведення громадянам України (згідно додатку) для індивідуального садівництва в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, знаходяться у розпорядження Новосілківської сільської ради та перебувають за межами прибережної захисної смуги затвердженої рішенням Новосілківської сільської ради від 06.09.2013 № 271-25-VI «Про встановлення прибережної захисної смуги», склад угідь в межах земельних ділянок - сіножаті (графа 11). Таким чином, оскільки межи прибережної захисної смуги навколо водного об`єкту в с. Новосілки Вишгородського району Київської області (урочище «Лужок») були встановлені окремим проектом землеустрою у відповідності до вимог ст. 60 3К України та ст. 88 ВК України, а спірні земельні ділянки не перетинають меж встановленої прибережної захисної смуги та не накладаються на неї, - доводи прокурора про віднесення спірних земельних ділянок до земель водного фонду в силу їх перебування у нормативних межах ПЗС є необґрунтованими. Крім того, зазначає, що докази, на які посилається позивач, зокрема, інформація Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28.05.2019 № 01/12/502, Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ від 21.05.2019 № 705/01-12/979, Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського від 21.03.2019 року та схеми накладення спірних земельних ділянок, виготовленої ТОВ «Регіональний центр розвитку», не підтверджують перебування спірних земель в межах прибережної захисної смуги, оскільки не враховують межі ПЗС, яка була раніше встановлена за окремим проектом землеустрою. Крім того у самих цих документах зазначено, що органи, які надали відповідну інформацію користувалися загальнодоступними картографічними матеріалами, не мають повноважень щодо визначення місця розташування земельних ділянок та їх нанесення, а також не можуть визначати категорію земель. Вказане підтверджує неналежність даних доказів. З тих же самих міркувань вважаємо неможливим застосування у даній справі правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові від 22.04.2015 року по справі № 6-52це 15, Великої палати Верховного Суду, викладених у постановах від 15.05.2018 року по справі № 372/2180/15, від 30.05.2018 року по справі № 469/1393/16-ц, оскільки дані правові висновки стосуються випадків, коли прибережна захисна смуга не встановлена за окремим проектом землеустрою і необхідно враховувати нормативні розміри ПЗС, установлені ст. 88 ВК України. Також зазначив, що відповідач ОСОБА_1 , як фізична особа набув право власності на спірні земельні ділянки на підставі цивільно-правових угод, які відповідають вимогам ст.ст. 82, 132 ЗК України та ст. 203 ЦК України, тобто з передбачених законом підстав. Жодних доказів віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду органами прокуратури не надано. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог прокурора, оскільки втручання в право особи на мирне володіння майном буде суперечити критеріям законності, суспільності та пропорційності.

Керівник Вишгородської окружної прокуратури 08.05.2023 року надіслав до суду відповідь на відзив в якому наполягає на тому, що земельні ділянки з кадастровими номерами :36:060:6016, :36:060:6015, :36:061:6021 та :36:061:6020 повністю накладаються на землі водного фонду, а саме, на 100 метрову прибережну захисну смугу річки Десна. Вважає, що проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок» в с. Новосілки Вишгородського району Київської області не є належним доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам Порядку розробки проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико культурного призначення затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.08.2004 № 1094, а саме: не містить висновків державної експертизи, природоохоронного органу, санітарно-епідеміологічної служби, органу містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Крім того, згаданий проект землеустрою містить кадастровий план земельної ділянки відведеної під прибережну захисну смугу з кадастровим номером :36:060:0906, відомості про яку відсутні у Національній Кадастровій системі ДЗК та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до запиту до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та 07.03.2023 року за № 10-10-0.22-1831/2-23 отримано відповідь згідно якої відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906 відсутні.

Зазначає, що чинне на час прийняття рішення Новосілківської сільської ради від 22.12.2017 № 230-21-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність», водне та земельне законодавство взагалі не передбачало можливості відведення земельних ділянок водного фонду, зайнятих прибережними захисними смугами природних водних об`єктів загальнодержавного значення у приватну власність. Крім того, вказав, що позов Вишгородської окружної прокуратури по суті не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу Конвенції.

29.05.2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача, адвоката Якимчука М.М., в яких він наголошує, що згідно доданої копії проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок», в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, містяться відомості про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці з відміткою уповноваженого органу. Аналізуючи наявні по справі обставини та подані про них докази, беручи до уваги зазначені норми Закону, можливо дійти висновків, що відомості про скасування присвоєного кадастрового номеру :36:060:0906 сформованої земельної ділянки згідно вимог ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» в матеріалах справи відсутні і суду не надані, підстав вважати правовий статус кадастрового номеру :36:060:0906 земельної ділянки недійсним і неіснуючим немає. Спірні земельні ділянки не накладаються, а межують із землями водного фонду, що узгоджується з матеріалами справи, з яких вбачається виготовлення і затвердження проекту встановлення водоохоронної зони (прибережної захисної смуги), за яким спірні земельні ділянки перебувають поза межами водоохоронної зони (прибережної захисної смуги). Викопіювання, кадастрові плани та схеми розташування спірних земельних ділянок не підтверджують доводи позову про віднесення земельних ділянок до земель водного фонду. Отже, позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів того, що спірні земельні ділянки повністю накладаються на землі водного фонду, а тому позовна вимога про визнання незаконними та скасування рішення Новосілківської сільської ради від 22.12.2017 № 230-20-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» задоволенню не підлягає. Докази, наявні в матеріалах справи вказують, що спірні земельні ділянки виділені органом місцевого самоврядування у власність Відповідачам та в подальшому придбані ОСОБА_1 , тобто станом на час подання позову не перебували в сфері виконання функцій позивача в інтересах якого було пред`явлено позов, який до того ж не підтримує позов, а тому правове обґрунтування позову є неспроможним. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

09.01.2023 року до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, в яких він наголосив, що Пірнівська сільська рада не зверталася до суду стосовно витребування спірних земельних ділянок із незаконного володіння через відсутність підстав для такого звернення, оскільки заяви та скарги від мешканців громади до сільської ради стосовно порушення їх прав чи інтересів не надходили. Тому твердження прокурора про здійснення своїх повноважень неналежним чином є помилковим. Пірнівська сільська рада представляє інтереси територіальної громади, отже прокурор фактично створив ситуацію, за якої позивачем та одним із відповідачів у справі є одна і та ж сторона. Тому визначити правову позицію у вказаній справі проблематично, оскільки не зрозуміло яку зі сторін позивача чи відповідача сільська рада має підтримати. Також, у разі винесення рішення суду неможливо буде виконати рішення суду, оскільки сільська рада буде одночасно і боржником, і стягувачем. Однак, вважає що позовні вимоги прокурора є безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні.

19.03.2021 року до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи ОСОБА_5 , в яких вона наголошує, що нею було подана заява до Новосілківської сільської ради з приводу реалізації свого права на безоплатне отримання земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, загальною площею 0,06 га. Дану заяву сесією Новосілківської сільської ради було задоволено та в результаті чого, після проходження всіх необхідних, проектних, погоджувальних та дозвільних процедур, а також сплати необхідних платежів вона отримала у власність земельну ділянку площею 0,06 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер :36:060:6014, яку в подальшому нею відповідно до цивільно-правової угоди було продано гр. ОСОБА_3 . Також додала, що повністю підтримує позицію представника відповідача ОСОБА_1 , з приводу необґрунтованості позовних вимог позивача в частині, щодо розташування спірних земельних ділянок у прибережній захисній смузі річки Десна, посилаючись на ст.ст. 58, 59, 60, 61, 84 ЗК України та ст.ст. 4, 6, 80, 85, 88, 89 ВК України та відповідну судову практику. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора.

Протокольною ухвалою суду від 08.09.2023 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позові, уточненій позовній заяві, відповіді на відзив та поданих доказів.

Пірнівська сільська рада свого представника до суду не направила, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Якимчук М.М. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог позивача, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та уточнену позовну заяву, запереченнях з урахуванням наданих пояснень.

Відповідач ОСОБА_3 та треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача (прокурора), представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Якимчука М.М., оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Рішенням Новосілківської сільської ради від 22.12.2017 № 230-21-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність» затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність 6 громадянам України земельні ділянки загальною площею 0,36 га для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області (т. 1 а.с. 33).

На підставі вказаного рішення рішенням державного реєстратора Новосілківської сільської ради зареєстровано за громадянами право власності на земельні ділянки, а саме: за ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 19.01.2018 року, індексний номер 39266827); за ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 04.01.2018 року, індексний номер 39097236); за ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10.01.2018 року, індексний номер 39142243); за ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10.01.2018 року, індексний номер 39142377); за ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 10.01.2018 року, індексний номер 39142675); за ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 (рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. від 03.01.2018 року, індексний номер 39142512).

В подальшому ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року відчужив належну йому земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6012 на користь ОСОБА_3 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 09.10.2018, індексний номер 43417309).

ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6014 на користь ОСОБА_3 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 14.09.2018 року, індексний номер 43018929).

ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужив належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6016 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43514902).

ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6015 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43514514).

ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6021 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43515386).

ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2018 року відчужив належну їй земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :36:060:6020 на користь ОСОБА_1 (зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Сороки В.І. від 16.10.2018 року, індексний номер 43515159) (т. 1 а.с. 35-57).

Отже, власником спірних земельних ділянок з кадастровим номером :36:060:6016, :36:060:6015, :36:060:6021, :36:060:6020 є ОСОБА_1 .

Власником спірних земельних ділянок з кадастровим номером :36:060:6012, :36:060:6014 є ОСОБА_3 .

Згідно листа Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28.05.2019 № 01-12/502 встановлено, що даний водотік, від якого неподалік розташовані спірні земельні ділянки це затока річки Десна, яка утворилась внаслідок зміни основного русла р. Десна є великою річкою з нормативною шириною прибережної захисної смуги 100м. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Разом з цим слід відмітити. Що прибережна захисна смуга не була відведена на підстав розробки окремого проекту землеустрою. Згідно картографічних матеріалів на електронних носіях вздовж берегів затоки існує берегоукріплення (т. 1 а.с. 30).

Згідно листа від 21.05.2019 за № 705/01-12/979 Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ вбачається, що згідно загальнодоступних картографічних матеріалів водний об`єкт поряд з вказаними у зверненні земельними ділянками відноситься до заплави річки Десна. Площа водозбору річки Десна 88900 тис. км?, довжина 1130 км. Згідно ст. 79 Водного кодексу України залежно від водозбірної площі басейну річки поділяються на великі, середні та малі. До великих належать річки, які розташовані у кількох географічних зонах і мають площу водозбору 2 понад 50 тис. км. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Також повідомляють, що Офіс користується загальнодоступними картографічними матеріалами та не має повноважень визначення місця розташування земельних ділянок і їх нанесення (т. 1 а.с. 31).

Згідно листа від 21.03.2019 № 17-08/617 Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського, вбачається, що водний об`єкт, який розташований поряд з земельними ділянками з кадастровими номерами :36:061:6011, :36:061:6010, :36:061:6013, :36:061:6001, :36:061:6022, :36:061:6019, :36:061:6009, :36:061:6023, :36:061:6024, :36:061:6018, :36:061:6017, :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 (всього 17 ділянок) це природний водний об`єкт затока річки Десна. ОСОБА_13 має загальну площу водозбору 88900 км?, довжину 1130 км. Інформацію наведено за даними довідника «Гидрологическая изученность, Гидрометиздат, Ленинград, 1964 г.» стор. 45. Згідно статті 79 Водного кодексу України річка Десна з її затоками належить до великих річок. Згідно статті 88 навколо великих річок встановлюється прибережна захисна смуга шириною 100 м. (т. 1 а.с. 32).

У той же час, рішенням Новосілківської сільської Вишгородського району Київської області ради 24.12.2012 року за № 225-20-VI надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу, урочище «Лужок».

Малим колективним багатопрофільним підприємством «Геоград» у 2013 році розроблено проект щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок» в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, в якому сформовано земельну ділянку і відповідно до кадастрового плану присвоєно кадастровий номер :36:060:0906.

06.09.2013 року рішенням 25 сесії 6 скликання Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області № 271-25-VI про встановлення прибережної захисної смуги затверджено вищевказаний проект землеустрою.

Рішеннями від 22.12.2017 року за № 230-21VIІ Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області затверджено вищевказаний проект та безоплатно передано громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у власність спірні земельні ділянки (т. 1 а.с. 114).

Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 для індивідуального садівництва , що розташовані в с. Новосілки Вишгородського району Київської області межі вказаних спірних земельних ділянок не накладаються на прибережну захисну смугу, встановлену рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області № 271-25-VI, що відображено у матеріалах землевпорядного проектування, матеріалах геодезичних вишикувань, схемі розташування земельних ділянок, викопіюванні з кадастрової карти, які містяться у проекті землеустрою ( т. 1 а.с. 114-162).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 07.03.2023 за № 10-10-0.222-1831/2-23 в Державному земельному кадастрі відсутні відомості про дану земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Статтею 1 ВК України визначено вичерпний перелік об`єктів, які віднесені до водних об`єктів - море, річка, озеро, водосховище,ставок, канал, та водоносний горизонт. Усі інші елементи довкілля, в яких зосереджені води, є частинами перелічених водних об`єктів.

За положеннями ч. 1 ст. 3 ВК України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд.

Частина 2 статті 3 ВК України визначає, що до водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Крім того, за положеннями ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 ВК України.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації (частина 3 статті 60 ЗК України).

Згідно із пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження, шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, в тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50 - 54 Законом України «Про землеустрій».

Таким чином, землі зайняті поверхневими водами: природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами і іншими водними об`єктами та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на яких знаходиться водний фонд України та на який розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

1. завдання на розроблення проекту землеустрою;

1. пояснювальну записку;

2. копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разіформування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

3. рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрівАвтономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про наданнядозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

4. довідку з державної статистичної звітності про наявністьземель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

5. матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядногопроектування (у разі формування земельної ділянки);

6. відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разіформування земельної ділянки);

7. копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об`єктів);

8. розрахунок розміру втрат сільськогосподарського талісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

9. розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

10.акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

11.акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формуванняземельної ділянки);

12.перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

13.викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

14.кадастровий план земельної ділянки;

15.матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

16.матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються з метою обґрунтування розмірів і меж земельних ділянок з урахуванням вимог щодо раціонального використання та охорони земель.

Проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються на основі схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць і територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення з урахуванням матеріалів попереднього погодження місця розташування об`єкта землеустрою.

Проектами землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань передбачаються заходи щодо впорядкування структури земельних угідь, усунення черезсмужжя, далекоземелля, ламаності меж, ерозійних процесів та інших екологічних наслідків нераціонального використання земель і створення територіальних умов для функціонування всіх галузей економіки, формування й удосконалення раціональної системи існуючого землеволодіння та землекористування.

Згідно ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно ч. 1-5 ст. 79-1 ЗК України в редакції формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: 1. у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; 2. шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; 3. шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; 4. шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; 5. за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); 6.за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ст. 202 та ст. 204 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.

Зміна вимог норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали нормам та правилам, технічним регламентам.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про обмеження у використанні земель: 1. вид; 2. опис меж; 3. площа; 4. зміст обмеження; 5. опис режимоутворюючого об`єкта - контури, назви та характеристики, що обумовлюють встановлення обмежень (за наявності такого об`єкта); 6. інформація про документи, на підставі яких встановлено обмеження у використанні земель.

До внесення до Державного земельного кадастру відомостей про опис меж та обмеження у використанні земель з координатами поворотних точок таких меж щодо території пам`яток культурної спадщини, зон охорони, об`єктів культурної всесвітньої спадщини, буферних зон, історичних ареалів населених місць, охоронюваних археологічних територій, історико-культурних заповідників та історико-культурних заповідних територій, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про зазначені обмеження у використанні земель: 1. вид; 2. зміст обмеження; 3. опис режимоутворюючого об`єкта - контури, назви та характеристики, що обумовлюють встановлення обмежень; 4. відстань від контуру режимоутворюючого об`єкта, на яку поширюється обмеження у використанні земель; 5. інформація про документи, на підставі яких встановлено обмеження у використанні земель.

Технологічні та програмні засоби Державного земельного кадастру мають забезпечувати автоматизоване визначення меж обмежень у використанні земель в обсязі та у випадках, передбачених абзацом восьмим цієї частини, шляхом визначення відстані від контуру режимоутворюючого об`єкта, без необхідності проведення робіт із землеустрою з визначення координат поворотних точок зазначених меж.

Згідно ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до ДЗК включаються такі відомості про земельні ділянки: 1. кадастровий номер; 2. місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); 3. опис меж; 4. площа; 5. міри ліній по периметру; 6. координати поворотних точок меж; 7. дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; 8. дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; 9. відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; 10. цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); 11. склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 12. відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; 13. відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; 14. нормативна грошова оцінка; 15. частину земельної ділянки, на якій може проводитися гідротехнічна меліорація; 16. відомості про назву, код (номер) меліоративної мережі, яка забезпечує гідротехнічну меліорацію відповідної земельної ділянки; 17. інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відповідно до ст. 16 Закону України про Державний земельний кадастр земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Як вбачається зі ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:

1. на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

2. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

3. на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель;

4. на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та подані про них докази, беручи до уваги зазначені норми Закону, суд доходить таких висновків.

Звернувшись до суду з даним позовом, прокурор в обґрунтування заявлених вимог серед іншого посилається на копію схеми накладання земельних ділянок та копія листа Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського № 17 08/998 від 08 травня 2019 року, листа Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28.05.2019 № 01-12/502, інформації від 21.05.2019 за № 705/01-12/979 Міжрегіонального офісу захисних масивів Дніпровських водосховищ.

Однак, з наданих прокурором копії схеми накладання земельних ділянок неможливо встановити де саме знаходиться річка Десна по відношенню до спірних земельних ділянок. На зйомці зображено лише невідомий об`єкт (без ідентифікації), яким можуть бути як канал, озеро, заплави тощо. Матеріалами справи не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами, що поблизу спірних земельних ділянок протікає саме річка Десна, а не інший водний об`єкт, прибережна смуга якого може бути менша ніж 100м.

Також суд зазначає, що самі лише посилання в листі Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського № 17-08/998 від 07 травня 2019 року на водний об`єкт поряд із спірною земельною ділянкою, обставин позову достатньо підтверджувати не може, й не є достатнім доказом порушення вимог Земельного та Водного законодавства України, та підставою для втручання в право власності особи бути не може.

Встановлено, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 віднесені до земель індивідуального садівництва і знаходиться поза межами земель водного фонду і прибережної захисної смуги р. Десна, що підтверджується доказами наданими в суді стороною відповідача.

Прибережна захисна смуга площею 5,1771 га в межах с. Новосілки, урочище «Лужок» Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером :36:060:0906 сформована як самостійний об`єкт цивільних прав з моменту присвоєння кадастрового номеру в 2013 році, який є її спеціальним ідентифікатором, що здійснено за затвердженим у встановленому Законом порядку відповідним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що в повній мірі відповідає вказаним вище вимогам Закону.

У даному випадку межі прибережної захисної смуги встановлено за окремим проектом землеустрою, розробленим і затвердженим в порядку передбаченому Законом, а не за загальними нормативними положеннями передбаченими ч. 2 ст. 88 ВК України.

За таких обставин при наданні у власність громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спірних земельних ділянок Новосілківська сільська рада Вишгородського району Київської області правильно виходила з наявного на той час проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги р. Десна, затвердженого у вересні 2013 року, а не з нормативних розмірів установлених ст. 88 ВК України. Зазначена правова позиція ґрунтується на постанові Великої Палати Верховного суду від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц.

Та обставини, що відомості в Державному земельному кадастрі про вказану земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906 відсутні і не зареєстровані, достатньою підставою для спростування зазначеного вище бути не може.

Так, відомості про скасування присвоєного кадастрового номеру :36:060:0906 сформованої земельної ділянки згідно вимог ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» в матеріалах справи відсутні і суду не надані.

Відтак, підстав вважати правовий статус кадастрового номеру :36:060:0906 земельної ділянки недійсним і неіснуючим у суду немає.

По справі встановлено наявність достатніх відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906, які передбачено вимогами ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Стороною відповідача до суду подано достатні, належні, допустимі докази про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :36:060:0906 насправді існує, яка сформована згідно ст. 79-1 ЗК України, встановлена за розробленим і затвердженим в передбаченому Законом порядку проектом землеустрою, що є підставою для її реєстрації та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру в порядку ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Виходячи з викладеного, сам тільки факт того, що в Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906 вказаних вище обставин спростовувати не може, а тому суд погоджується з тим, що така земельна ділянка існує, а відтак є об`єктом цивільних в розумінні зазначених вище вимог Закону.

Разом з тим, позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів того, що спірні земельні ділянки знаходиться в межах прибережної захисної смуги р. Десна.

При цьому, вказані доводи позову повністю спростовано доказами наданими стороною відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, в суді не доведено, що земельні ділянки з кадастровим номером :36:061:6012, :36:061:6014, :36:061:6016, :36:061:6015, :36:061:6021, :36:061:6020 накладаються на землі водного фонду.

Таким чином, з огляду на викладене вище, порушених прав позивача в цій справі судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

За змістом статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись , 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Пірнівської сільської територіальної громади до Пірнівської сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання недійсними рішення Новосілківської сільської ради та витребування земельної ділянки із незаконного володіння - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк