БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8775/24
провадження № 2/361/5006/24
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

11 березня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Іванової К.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 21 лютого 2024 року позивач разом з братом - ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_1 , яку успадкували після смерті батька ОСОБА_3 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією щодо спільного користування зазначеним нерухомим майном та можливості продажу майна, однак ОСОБА_2 відмовляється і взагалі ігнорує всі пропозиції та вимоги позивача. Відповідач не визнає права позивача на дану квартиру та вважає, що вона належить виключно йому. ОСОБА_2 заселив у вищевказану квартиру невідомих позивачу осіб, які також заважають ОСОБА_1 користуватися нею. Дані особи без дозволу позивача змінили замки у вхідних дверях, розпочали ремонт в квартирі, винесли з квартири всі меблі та інше майно. Таким чином, відповідач не тільки категорично відмовляється встановити порядок користування квартирою мирним шляхом, але й не надає позивачу право повноцінно користуватись її ж майном. З наведених підстав, представник позивача ОСОБА_4 зверталася до Броварського районного управління поліції в Київській області із заявою щодо усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та факту проживання невідомих осіб у квартирі. У зв`язку з вищенаведеним, Держановська О.Г. просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні власністю, а саме 1/2 частиною квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також вселити ОСОБА_1 в 1/2 частину вищевказаної квартири.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Горда В.В. пояснив, що позивач зареєстрована у спірній квартирі, однак тривалий час не проживає за місцем реєстрації, оскільки виїхала закордон. У травні 2024 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 намагалася потрапити в квартиру, але не змогла, квартиранти повідомили, що у них є договір з відповідачем. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 наразі в Італії, однак має намір повернутися та проживати за місцем реєстрації, оскільки іншого житла вона не має. З наведених підстав, представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТВ № 021299, виданого 21 лютого 2024 року державним нотаріусом Другої броварської державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 3-436, ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також успадкував 1/2 частину вищевказаної квартири, загальною площею 46,6 кв.м.

Право власності сторін - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вищевказану квартиру зареєстровано в реєстрі, що підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 403932700 від 15.11.2024.

Відповідно до Довідки № 1.12.3-04/14314 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 12 листопада 2024 року Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 27 червня 1986 року по теперішній час), а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 18.01.1992 по теперішній час).

Згідно наявної в матеріалах справи довіреності серії НТК № 196333, виданої 07 червня 2024 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Кожуховською О.В., зареєстрованої в реєстрі за № 885, позивач ОСОБА_1 даною довіреністю уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси і діяти від її імені в усіх без винятку органах державної влади та управліннях, установах, організаціях з будь-яких питань, пов`язаних з управлінням нерухомим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

З Талону-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, зареєстрованого в Броварському районному управлінні поліції в Київській області за № 23839 видно, що 20 липня 2024 року ОСОБА_4 звернулася до органів поліції у зв`язку з тим, що стався конфлікт з невідомими, які називалися квартирантами, заявниця їх не заселяла, дані невідомі.

З Довідки Броварського районного управління поліції в Київській області про результати розгляду повідомлення ОСОБА_4 вбачається, що 20 липня 2024 року о 18:30 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_3 , виявила, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають невідомі особи, без згоди заявниці. ОСОБА_4 звернулася до органів поліції оскільки виникло спірне питання щодо користування частиною квартири АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є подругою позивача ОСОБА_1 з дитинства, відповідача також знає. Зазначила, що ще у травні 2024 року остання заходила разом з позивачем до квартири АДРЕСА_2 , все було добре. У серпні 2024 року свідку зателефонували сусіди і повідомили, що у квартирі проживають невідомі люди. ОСОБА_4 приїхала до квартири, виявила невідомих осіб, які зазначили, що проживають у квартирі згідно договору оренди житла, укладеного з ОСОБА_2 , до приміщення свідка не впустили. З наведених підстав, ОСОБА_4 викликала поліцію. Додатково зазначила, що у квартирі роблять ремонт, поставили євро-вікна, викинули меблі через вікно, замок у вхідних дверях змінено, доступу до лічильників їй не надають, двері не відкривають, щоб зняти показники і відповідно здійснити оплату житлово-комунальних послуг. Особисто з ОСОБА_2 з цього приводу свідок не спілкувалася. Вказувала на те, що відповідач у даній квартирі не проживає.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частинами першою, третьою статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (стаття 358 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або його частини, вимагати усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Так, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні майном, квартирою АДРЕСА_2 , яка належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності. З часу набуття у власність 1/2 частини квартири, вона не має можливості не лише користуватись нею, а й навіть зайти до неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , який є рідним братом позивача ОСОБА_1 , та співвласником спірної квартири й останній чинить позивачці перешкоди у користуванні цим майном, зокрема, без узгодження з позивачем відбулося вселення сторонніх осіб до житла, котрі не впускають довірену особу позивача до квартири, змінили замок у вхідних дверях, роблять ремонт не повідомивши співвласника про дані дії.

Зазначені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами.

Таким чином, відповідач не дає можливості останній користуватися належним їй майном, обмежив доступ довіреній особі позивача до житла, проте, ОСОБА_1 як співвласник спірної квартири має право безперешкодно користуватися об`єктом спільної часткової власності, не втратила такого права у встановленому законом порядку, тому порушене право позивача підлягає захисту у спосіб усунення перешкод в користуванні квартирою, зокрема, шляхом її вселення до квартири та зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні нерухомим майном.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 334/815/21, від 13 жовтня 2021 року у справі № 759/23652/19, саме по собі подання позову про усунення перешкод у користуванні житлом свідчить про наявність таких перешкод.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення у повному обсязі.

Щодо судових витрат

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 4004-7359-9818-1099 від 04.09.2024.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-283ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН