П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року місто Київ

справа № 753/14928/23

провадження № 22-ц/824/1566/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів- Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Гусак О.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 19 жовтня 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва у справі 753/5512/21 ухвалено рішення, яким задоволено позов АТ АКБ «АРКАДА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 173 660,92 грн, яка складається з основної суми заборгованості у сумі 907 539,25 грн, заборгованості по відсоткам у сумі 233 921,23 грн, штрафу в розмірі 10 672,05 грн, трьох відсотків річних у розмірі 6 952,98 грн та інфляційних втрат у розмірі 14 575,41 грн та судового збору у розмірі 17 604,91 грн.

Рішення суду набрало законної сили 22 грудня 2021 року.

6 квітня 2023 року акціонерне товариство АКБ «Аркада» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Луньо І.В. і ОСОБА_1 уклали договір №GL3N022169 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

8 серпня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва, задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі 753/5512/21 за позовом акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «АРКАДА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Замінено стягувача - акціонерне товариство акціонерного комерційного банку «АРКАДА» на його правонаступника - ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_1 є новим кредитором у фінансових відносинах з боржником (позичальником, іпотекодавцем) ОСОБА_2 , позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 121 781,16 грн та 3 % річних у розмірі 33 680,90 грн. за період з 2 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 2 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у зв`язку із заміною кредитора до ОСОБА_1 перейшли всі права АКБ «АРКАДА» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , в тому числі і на стягнення 3% річних та інфляційних втрат, розрахованих позивачем з 2 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року, які існували до моменту відступлення права вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Нерсесян А.С. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного банку «АРКАДА» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 173 660,92 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 907 539,25 грн, заборгованості по відсоткам у розмірі 233 921,23 грн, штрафу у розмірі 10 672,05 грн, трьох відсотків річних у розмірі 6 952,98 грн та інфляційних втрат у розмірі 14 575,41 грн.

6 квітня 2023 року між акціонерним товариством акціонерного комерційного банку «АРКАДА» та ОСОБА_1 було укладено договір № GL3N022169 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з умовами якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах права вимоги банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців),зазначених у додатку№ 1.

Відповідно до додатку №1 до договору №GL3N022169 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 6 квітня 2023 року до ОСОБА_1 перейшло право грошової вимоги за договором про іпотечний кредит №83483 від 21 грудня 2017 року, укладеного між ПАТ АКБ «АРКАДА» та ОСОБА_2 .

Відповідно до п.п. 2.2 п.2 договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.п.4.1 цього договору набуває наступні права кредитора за основними договорами: вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових сум вказаних у Додатку 1 до цього договору та визначених на момент набуття новим кредитором право вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів у розмірах, вказаних в додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги штрафних санкцій, неустойок, штрафів, пені, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основним договором переходить до нового кредитора відповідно до цього договору в обсязі та на умовах, як існують на момент відступлення права вимоги. До нового кредитора не переходять права на нарахування процентів за користування боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основного договору.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що договір № GL3N022169 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги був укладений між АТ КБ «АРКАДА» та ОСОБА_1 6 квітня 2023 року. У додатку № 1 до договору, право вимоги на суми, заявлені у цьому позові позивачем, зокрема, інфляційні втрати та три відсотки річних за період до набуття ОСОБА_1 права вимоги за кредитним договором, відсутні. Оскільки позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних за період з 2 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року, тобто до укладання договору відступлення (6 квітня 2023 року), право вимоги на заявлені позивачем суми не існувало на момент відступлення права вимоги, у зв`язку з чим правові підстави для стягнення вказаних сум відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора ,є істотними умовами цього договору.

Встановивши, що на момент переходу права вимоги від первісного кредитора до нового не існувало право вимоги про сплату сум, нарахованих на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за попередній період, тобто до укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у позивача права вимагати стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат в період з 2 березня 2021 року до 23 лютого 2022 року та відсутності такого обмеження в договорі, є безпідставними, оскільки в додатку № 1 до договору №GL3N022169 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги чітко зазначено, що права кредитора за основним договором переходять до нового кредитора відповідно до цього договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Період за який позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних був раніше за Договір № GL3N022169 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги який було укладено 6 квітня 2023 року. У додатку № 1 до договору право вимоги на заявлені суми відсутні.

Виходячи з наведеного, оскільки позивач за договором № GL3N022169 не набув право вимагати сплати 3% річних та інфляційних втрат за період до 6 квітня 2023 року (такі суми не були нараховані і про такі суми не зазначено в додатку до договору), відповідно висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на їх правильність

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус