УХВАЛА

25 березня 2025 року місто Київ

Справа № 359/2356/21

Апеляційне провадження № 22-ві/824/28/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , який діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки і піклування - Виконавчий комітет Переяславської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини

ВСТАНОВИВ

У провадженні Київського апеляційного суду у складі колегії суддів Приходько К.П,, Писана Т.О., Журба С.О. перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2025 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про заміну одного заходу забезпечення іншим.

Судове засідання призначено на 08 квітня 2025 року.

23 березня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала заяву про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі Приходько К.П., Писана Т.О., Журба С.О. від розгляду цієї справи.

Підставою для відводу заявник визначив сумніви в неупередженості та об`єктивності складу суду (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) та обґрунтував указану підставу тим, що судді Приходько К.П., Журба С.О. та Писана Т.О. скасували значну кількість постанов у справах про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та закрили провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, що може свідчити про те, що ухвалені суддями рішення не містять належного обґрунтування застосування приписів п. 1 ст. 247 КУпАП, що, як наслідок, не узгоджується з поняттям справедливого судового розгляду.

З огляду на високий рівень суспільної небезпеки правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, та істотний вплив таких справ на довіру до правосуддя, заявник вважає, що систематичні скасування рішень без достатньої аргументації підривають авторитет суду і свідчать про можливу упередженість суддів.

За приписами статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвалою Київського апеляційного суду заявлений відвід визнано необґрунтованим, а заяву про відвід колегії судді відповідно до протоколу автоматизованого розподілу передано судді Желепі О.В. 25 березня 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на таке.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у певній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі «Hauschildt проти Данії» від 24 травня 1989 року).

Неупередженість має одночасно існувати як фактично (суб`єктивний тест), так і має бути забезпечена її розумна видимість (об`єктивний тест) (рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти» від 15 жовтня 2009 року, «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» від 18 липня 2019 року).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що судді Приходько К.П., Писана Т.О. та Журба С.О. виявили особисту упередженість до заявника чи до розгляду справи за його участю у цьому провадженні. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів щодо цих суддів немає.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання заявника щодо відсутності безсторонності у суддів об`єктивно виправданими.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Визначені заявником підстави для відводу суддів Приходька К.П., Писаної Т.О. та Журби С.О. не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами і не свідчать про реальну (об`єктивну) упередженість суддів.

Сам по собі факт ухвалення певної кількості постанов у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП із закриттям провадження у справі жодним чином не підтверджує та не може підтверджувати упередженість суддів у конкретній цивільній справі (апеляційному провадженні).

Аргументи заявника базуються на безпідставних припущеннях, які не можуть бути підставою для відводу суддів у порядку ст. 36 ЦПК України, є надуманими та необґрунтованими.

Суд також звертає увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

При цьому колегія суддів звертає увагу заявника на те, що заявлення завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальними правами (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Оскільки обставини, на які посилається Ярмоленко Я.К. як на підставу для відводу суддів, не є об`єктивно виправданими та не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності суддів Приходька К.П., Писаної Т.О. та Журби С.О. при розгляді цієї справи, заяву про відвід цих суддів слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О. - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.В. Желепа