Справа № 545/5060/24
Провадження № 2/525/163/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 16.05.2023 між ТОВ «ФК «ІІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту№24152-05/2023, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, умови кредитного договору не виконав, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору про повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.

03.07.2023 між ТОВ «ФК «ІІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №3072023, за умовами якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб які являлися боржниками ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №24152-05/2023 від 16.05.2023.

29.01.2024 між ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб які являлися боржниками ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №24152-05/2023 від 16.05.2023.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 46722 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10500 грн.; заборгованість за відсотками 36222 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 46722 грн. та суму сплаченого судового збору.

06.01.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 14.02.2025 (а.с. 76). У подальшому, розгляд справи відкладено на 19.03.2025, з поважних причин.

Сторони у судове засідання 19.03.2025 повторно не з`явилися. Судом 19.03.2025 постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення.

Ураховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, суд розглядає справу з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 16.05.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №24152-05/2023. За умовами договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається на власні потреби, строком на 360 днів, клієнт зобов`язаний погасити кредит в останній день строку кредитування, тобто 09.05.2024. За користування кредитом нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована, що становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту.

Згідно з п. 2.18. зі сторони Клієнта Кредитний договір підписується шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України « Про електронну комерцію».

Відповідно до п. п. 7.6., 7.7. підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та інформацію відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». (а.с. 13-17). Вказана інформація підтверджується також Паспортом споживчого кредиту (а.с. 19-22).

Згідно довідки про ідентифікацію, вбачається, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір №24152-05/2023 від 16.05.2023 ідентифікований ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (а.с. 31).

Відповідно до листа директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Веліканова Є.М. №2919_11 від 21.10.2024, останній повідомив ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» про перерахування коштів на платіжну картку клієнта 16.05.2023 в сумі 10500 грн. на картку № НОМЕР_1 , в системі iPay.ua (номер транзакції 238531293), що також підтверджується квитанцією за сплату №238531293 від 16.05.2023 (а.с. 25, 26).

03.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір факторингу №3072023. За умовами договору Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Фактор стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього Договору (а.с. 35-36).

29.01.2024 між ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №29012024. Відповідно до умов договору Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами (а.с. 37-42).

Відповідно до акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 29.01.2024 до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників Клієнта (а.с. 44).

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 46722 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом 10500 грн.; сума заборгованості за відсотками 36222 грн. (а.с. 43).

Плата за вищевказаним Договором факторингу №29012024 від 29.01.2024 підтверджується платіжною інструкцією №74824 від 29.01.2024 (а.с. 45).

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 08.11.2024 направлено відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, а саме вимогу погасити заборгованість у сумі 46722 грн. (а.с. 46).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Пунктом 6 статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача ОСОБА_1 переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

На підтвердження набуття прав вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за Договором про надання фінансового кредиту №24152-05/2023 від 16.05.2023 надано Акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 29.01.2024 до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, платіжна інструкція №74824 від 29.01.2024 р. та досудова вимога від 08.11.2024.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні докази переходу прав від ТОВ «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за Договором про надання фінансового кредиту №24152-05/2023 від 16.05.2023.

Належними доказами набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори факторингу, реєстр боржників, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Проте, до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 року позивачем не додано реєстру боржників та Акту приймання-передачі.

Ураховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», наступний перехід прав вимоги, який є похідним, не може підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього фактора ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт існування заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», факту передання цієї заборгованості ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».

Лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» не є первинним бухгалтерським документом, який би беззастережно свідчив про факт переказу коштів саме відповідачеві. Лист містить лише інформацію про здійснення переказу на картку з маскою № НОМЕР_1 , але не містить жодних ідентифікаційних даних, які б дозволили однозначно стверджувати, що ця картка належить саме відповідачеві. Тобто, цей доказ є недопустимим та недостатнім для підтвердження обставин, на які посилається Позивач.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що на момент підписання договору про надання фінансового кредиту 16.05.2023, особу ОСОБА_1 було ідентифіковано ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», у той час , як договір укладався ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ».

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущення.

На підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи, аналізу доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , адреса: вулиця Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79029;

представник позивача за довіреністю: Кисіль Вікторія Іллівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: вулиця Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79029;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 24.03.2025.

Суддя Я.В. Прасол