П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Київ

Справа №761/6551/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/3771/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Цюрпіти Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Кондратенко О.О. 14 жовтня 2024 року, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» про визнання протиправним та скасування наказу задоволено, ухвалено: визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту охорони здоров?я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14 лютого 2024 року за №94/к «Про вжиття заходів дисциплінарного впливу»; стягнуто з Департаменту охорони здоров?я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 968, 96 грн.

26 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 - Момотюк А.І. через систему «Електронний суд» подала до Шевченківського районного суду м. Києва заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Департаменту охорони здоров?я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 42000, 00 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року заяву представника позивачки ОСОБА_2 - Момотюк Анжели Ігорівни про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено частково.

Стягнуто з Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Задовольняючи частково заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є неспівмірним із критеріями складності справи, виконанням з боку адвоката відповідних робіт (надання послуг), обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів. А тому, суд прийшов до висновку про можливість стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню у розмірі 5000, 00 грн.

Не погодилася із зазначеним судовим рішенням позивач, її представником подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що додаткове рішення є необгрунтованим та таким, що прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник вказує на те, що між позивачем та адвокатом було укладено договір про надання юридичних послуг, в якому вони визначити вартість наданих адвокатом послуг. На виконання умов вказаного договору позивачем було сплачено адвокату 25550,00 грн, та залишилось сплатити 16450,00 грн. Витрати на правничу допомогу стягуються не залежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи вони тільки мають бути сплачені. Зазначає, що позивачем на підставі належних та допустимих доказів доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу , яка надавалась адвокатом позивачу та зазначена у заяві про ухвалення додаткового рішення. При цьому, представником відповідача не було надано жодних обгрунтувань невідповідності заявлених позивачем витрат критеріям співмірності. А судом першої інстанції не було враховано, що відповідач не надав належних доказів та обгрунтувань невідповідності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, просить скасувати додаткове рішення та прийняти нову судове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

25 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача подала клопотання про стягнення витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 6200,00 грн, посилаючись на те, що в апеляційній скарзі позивач просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат. На підтвердження витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, представником позивача долучено наступні документи: копію ордеру на надання правничої допомоги в Київському апеляційному суді; копію Договору №12/02 від 12 лютого 2024 року про надання юридичних послуг; опис наданих послуг у справі №761/6551/24 за Договором №12/02 від 12 лютого 2024 року про надання юридичних послуг на загальну суму 6200,00 грн; Додаткову угоду №1 від 19 лютого 2024 року до Договору №12/02 від 12 лютого 2024 року про надання юридичних послуг; копію квитанції від 24 лютого 2025 року про сплату 6200,00 грн, з призначенням платежу: юридичні послуги згідно з договором 12/02 від 12.02.2024 року (Київський апеляційний суд); Додаткову угоду №5 від 24 лютого 2025 року до Договору №12/02 від 12 лютого 2024 року про надання юридичних послуг; Акт №24/02-А прийому-передачі наданих послуг згідно з Договором №12/02 від 12 лютого 2024 року про надання правової допомоги від 24 лютого 2025 року на загальну суму 6200,00 грн /т.2 а.с. 237-250/.

25 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача подала доповнення до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій вказує, що 10 березня 2025 року між позивачем та АО «Мітракс» було укладено Додаткову угоду №7 до Договору, в якій було вирішено п. 5.12. Договору викласти в новій редакції, та того ж дня між АО «Мітракс» та позивачем було підписано Акт №10/03 прийому-передачі наданих послуг (складений на заміну Акту №24/02-А від 24 лютого 2025 року), згідно якого загальна вартість наданих послуг АО «Мітракс» у справі №761/6551/24 при розгляді апеляційної скарги становить 12400,00 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 12400,00 витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, представником позивача долучено наступні документи: копію опису наданих послуг у справі №761/6551/24 ( у суді апеляційної інстанції) від 10 березня 2025 року на суму 12400,00 грн; Акт №10/03 прийому-передачі наданих послуг від 10 березня 2025 року на суму 12400,00 грн; Додаткову угоду №7 від 10 березня 2025 року до Договором №12/02 від 12 лютого 2024 року про надання юридичних послуг; копію квитанції від 17 березня 2025 року про сплату 6200,00 грн, з призначенням платежу: юридичні послуги згідно з договором 12/02 від 12.02.2024 року (Київський апеляційний суд) /т.3 а.с. 10-16/.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мамотюк А.І. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки до суду не повідомили, а тому суд апеляційної інстанції керуючись ч.2 ст.372 ЦПК України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В лютому 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Момотюк А.І. звернулась до суду першої інстанції з позовом до Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №94/к «Про вжиття заходів дисциплінарного впливу» від 14 лютого 2023 року. В позовній заяві позивачем було зазначено орієнтовну суму витрат на професійну правничу допомогу, яку вона очікує понести за результатами розгляду позовної заяви в розмірі 60000,00 грн, та вказано, що докази понесених витрат на здійснення оплати вартості правничої допомоги адвоката, будуть надані суду протягом 5 днів після оголошення рішення, а у разі виникнення додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи, буде подано додатковий розрахунок /т.1 а.с. 1-13/.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Натина А.О., зокрема, вказувала на те, що вони вважають заявлену позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу суттєво завищеною та необгрунтованою /т.2 а.с. 8-10/.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» про визнання протиправним та скасування наказу задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту охорони здоров?я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14 лютого 2024 року за №94/к «Про вжиття заходів дисциплінарного впливу». Стягнуто з Департаменту охорони здоров?я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 968, 96 грн /т.2 а.с. 134-146/.

26 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 - Момотюк А.І. через систему «Електронний суд» подала заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Департаменту охорони здоров?я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 42000, 00 грн.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених позивачем у зв?язку з розглядом в суді цієї справи представником позивачки ОСОБА_2 - Момотюк А.І. до заяви були долучені наступні документи:

копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги в Шевченківському районному суді м. Києва;

копію Договору про надання юридичних послуг №12/02 від 12 лютого 2024 року укладеного між АО «Мітракс» та ОСОБА_1 , в розділі 5 якого передбачено, що ціна цього договору становить суму вартості послуг та додаткових витрат виконавця, наданих останнім та сплачених замовником протягом строку дії договору. Оплата послуг, наданих виконавцем, здійснюється замовником відповідно до обсягу виконаних робіт та наданих послуг, визначених виконавцем у відповідних актах прийому-передачі. Оформлення і передача замовнику наданих послуг провадиться шляхом підписання відповідних Актів прийому-передачі;

копію додаткової угоди №1 від 19 лютого 2024 року до договору №12/02 про надання юридичних послуг від 12 лютого 2024 року, відповідно до якої сторони погодили доповнити Договір п.5.9. наступного змісту (вартість послуг при наданні правничої допомоги у справі №761/5356/24): опрацювання документів, підготовка позовної заяви - 10000,00 грн; підготовка відповіді на відзив - 3000,00 грн; підготовка клопотань з процесуальних питань - 2000,00 грн, підготовка додаткових пояснень по справі - 4000,00 грн; участь у судовому засіданні суду першої інстанції - 4000,00 грн, виїзд адвоката на судове засідання - 2000,00 грн, наданні інших видів правової допомоги за домовленістю; копію опису наданих послуг у справі 761/6551/24 до Договору про надання юридичних послуг №12/02 від 12 лютого 2024 року;

копію додаткової угоди №2 від 27 лютого 2024 до договору №12/02 про надання юридичних послуг від 12 лютого 2024 року, відповідно до якої сторони погодили доповнити Договір п.5.10. зазначивши вартість послуг при наданні правничої допомоги;

копію акту №26/08 прийому - передачі наданих послуг від 26 серпня 2024 року згідно з Договором про надання правової допомоги №12/02 від 12 лютого 2024 року, в якому зазначена вартість наданих послуг - 42000,00 грн;

копію опису наданих послуг від 26 серпня 2024 року у справі №761/6551/24 за Договором №12/02 про надання юридичних послуг від 12 лютого 2024 року, в якому перелічено види наданих юридичних послуг та їх сукупна вартість - 42000,00 грн;

копії платіжних інструкцій №@2РL661860 від 02 квітня 2024 року та №@2РL383973 від 11 травня 2024 року на суми 13700, 00 грн, 11850, 00 грн - відповідно /т.2 а.с. 150-163/.

11 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача - Натина А.О. подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в якому вказував, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 42000,00 грн є непропорційним до предмета спору та суттєво завищеним, та навів практику Верховного Суду з цього приводу. Таким чином, представник відповідача вважав, що співрозмірним із складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатом роботою та розумним і обгрунтованим розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. Вказану суму вважав пропорційною предмету спору та такою, що є доцільною та такою, що відповідає критеріям практики ЄСПЛ.

На підставі викладеного, просив зменшити розмір витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвоката до 3000,00 грн /т.2 а.с. 171-174/.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, ЦПК України передбачено основні критерії, які підлягають врахуванню при визначенні та розподілі судових витрат у вигляді правничої допомоги: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру та співмірність зі складністю справи і пропорційність до ціни позову.

Тож, сторона спору у договорі зі своїм адвокатом може визначати будь-яку ціну адвокатських послуг. Проте, суд, за результатами розгляду справи, здійснюючи розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний враховувати критерії, визначені законом.

Таке тлумачення норм процесуального закону узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 , від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 та інш.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суду слід враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 вказано, що склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З наведених обставин вбачається, що предметом розгляду у даній справі були трудові правовідносини, а саме дії відповідача щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що виходячи з положень ЦПК України відноситься до малозначної категорії справ.

Представником позивача при поданні позову було зазначено орієнтовну суму витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач очікує понести за результатами розгляду позовної заяви в розмірі 60000,00 грн, та вказано, що докази понесених витрат на здійснення оплати вартості правничої допомоги адвоката, будуть надані суду протягом 5 днів після оголошення рішення, а у разі виникнення додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи, буде подано додатковий розрахунок.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі.

На підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, представником позивача в суді першої інстанції були надані наступні докази, зокрема, договір про надання юридичних послуг, додаткові угоди до вказаного договору, акт прийому - передачі наданих послуг, та опис наданих послуг, в яких зазначені опис робіт та наданих послуг, кількість витраченого часу та їх загальна вартість - 42000,00 грн.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Здійснивши оцінку обґрунтувань заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї доказів понесення вказаних витрат, заперечень представника відповідача щодо розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду адвокатами документів, їх значення для спору, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право позивач, врахувавши всі аспекти та складність справи, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що заявлений до стягнення розмір судових витрат - 42000,00 грн не є співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому підлягає зменшенню до 5000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав підстав вирішувати питання про зменшення розміру витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки наявні у матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному ним розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а також критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. До того ж стороною відповідача в ході розгляду справи було здійснено відповідну заяву.

Будь-яких інших доводів, що спростовують правильність додаткового рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції з урахуванням дійсності, обґрунтованості, співмірності витрат на професійну правничу допомогу відповідно до заявлених позовних вимог, з урахуванням складності та значення справи для сторін дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції не вбачає.

У зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до статті 141 ЦПК України підстав для стягнення на користь позивача судових витрат з відповідача немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Т.О. Невідома

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 26 березня 2025 року.