Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/903/24
Провадження № 2/528/92/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2025 року м. Гребінка

11 березня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - Татіщевої Я.В., секретаря - Трохименка В.В., з участю позивача - ОСОБА_1 , розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначає, що вона працювала з 18.08.1976 року по 05.07.1982 року верстатницею цеху № 1 по І розряду Костопільського заводу «Стройинструмент».

Пояснює, що 21 грудня 1976 року у віці 18 років 7 місяців на заводі вона отримала виробничу травму. 09.09.1977 року рішенням Костопільської МСЕК (ВТЭК) довідка серії К-73 № 088456 була визнана особою з інвалідністю 3 групи у наслідок трудового каліцтва. Випискою з акту свідчень у МСЕК серії 13ТЕ-19 № 073149 від 05.06.1992 року визначено 3 групи інвалідності з втратою працездатності на 60%. 01.11.1999 року витягу із акту огляду МСЕК № 212505 у наслідок травми правого передпліччя встановлено 2 група інвалідності.

Довідкою МСЕК серії 2-18 АГ № 021947 від 06.09.2004 року здійснено переогляд яким визначено 60% втрати професійної працездатності та ознаки моральної шкоди. У довідці до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 110593 від 03.11.2021 року зазначається про другу групу інвалідності з 05.10.2021 року. В індивідуальній програмі реабілітації інваліда № 814 від 30.05.2023 року зазначено про наявність інвалідності ІІ ОДА +75%.

Вказує, що 14.08.2023 року вона подала заяву до КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради щодо направлення на конфліктну МСЕК, для оскарження рішення Полтавської спеціалізованої травматологічної МСЕК від 30.05.2023 року. Відповідно до Акту № 1818 огляду медико-соціальною експертною комісією від 5 вересня 2023 року було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва та визначено 75% ступінь втрати професійної працездатності.

Пояснює, що у зв`язку із нещасним випадком на виробництві, отримавши каліцтво правої руки та будучи інвалідом зазнала психологічного страждання пов`язаного з фізичним болем, обмеження можливості самообслуговування. Крім того, на момент отримання каліцтва вона була вагітна на 4-му місяці.

Зазначає, що має шістьох дітей, за якими, внаслідок трудового каліцтва, їй було тяжко доглядати, виховувати.

Вказує, що з моменту травми на виробництві вона жодного разу не отримувала путівки до санаторно-курортного лікування, виплат за моральну шкоду. Вона не має змоги вести звичне життя, постійно відчуває ниючий виражений біль та виражене обмеження рухів, слабкість, не може належним чином слідкувати за побутом вдома, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, почуття розпачу, страху, має поганий сон на фоні больових відчуттів.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, юридична адреса: вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014) на користь ОСОБА_1 , 1958 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , суму моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві у розмірі 1 600 000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

27.09.2024 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди через АТ «Укрпошта» до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки станом на день встановлення позивачу вперше стійкої втрати працездатності обов`язок по відшкодуванню працівнику моральної шкоди покладався на роботодавця, тому вважає, що позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Вказала, що завод, де вона отримала травму, ліквідовано.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, у якому, крім іншого, просив суд справу розглянути за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.1976 року було складено акт № 11 про нещасний випадок на виробництві, з якого вбачається, що верстатниця деревообробного цеху № 1 ОСОБА_1 на заводі «Стройинструмент» (м. Костопіль) під час роботи на горизонтально-фрезерному станку отримала травму правої руки (а.с. 06-07).

Відповідно до довідки серії К-73 № 088456 від 09.09.1977 року, рішенням Костопільської МСЕК (ВТЭК) ОСОБА_1 була визнана особою з інвалідністю 3 групи у наслідок трудового каліцтва (а.с. 08).

Згідно з витягом із акту огляду у МСЕК до довідки серії МСЕ № 212505 від 15.10.1996 року у наслідок травми правого передпліччя ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності (а.с. 20).

Довідкою МСЕК серії 2-18 АГ № 021947 від 06.09.2004 року здійснено переогляд, яким визначено 60% втрати професійної працездатності та ознаки моральної шкоди у зв`язку з виробничою травмою (а.с. 19).

У довідці до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 110593 від 03.11.2021 року зазначається про другу групу інвалідності з 05.10.2021 року (а.с. 21).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 096397 від 30.05.2023 року, позивачеві встановлено 75% втрати працездатності з 22.05.2023 року безтерміново (друга група інвалідності) (а.с. 29).

У акті № 1818 огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.09.2023 року вказано, що позивачу встановлено другу групу інвалідності з 05.10.2021 року внаслідок трудового каліцтва та визначено 75% втрати працездатності (а.с. 38-39).

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи заяви позивача та відповіді Фонду соціального страхування України на звернення щодо відшкодування моральної шкоди (а.с. 30-36).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 р. N 6 ( v0006700-92) з послідуючими змінами та доповненнями станом на 24 жовтня 2003 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" у абз. 2 п. 1 - 2 роз`яснив, що заборгованість із відшкодування матеріальної та моральної шкоди виплачується потерпілим на виробництві та членам їхніх сімей (утриманцям) роботодавцями, а в разі їх ліквідації без створення правонаступника Фондом соціального страхування України.

З 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №2620-IX від 21 вересня 2022 року (далі-Закон №2620-IX).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2620-IX Припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1323 «Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» встановлено, що залишки коштів, які утворилися на рахунках виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та її робочих органів станом на кінець останнього банківського дня у системі електронних платежів Національного банку у 2022 році, перераховуються власниками рахунків в перший банківський день 2023 року на дохідний рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в Державній казначейській службі для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, з подальшим їх спрямуванням цього ж дня на видатковий рахунок Пенсійного фонду України для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 3 вищезазначеної постанови доручено Пенсійному Фонду України з 02 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

З січня 2023 року здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фактично забезпечено Пенсійним Фондом України та його органами.

Таким чином Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України.

Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є одним із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування (стаття 4 Закону України від 14 січня 1998 року «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), правове регулювання якого здійснювалося, зокрема ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року, який набрав чинності з 01 квітня 2001 року.

Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг (частина друга статті 13 Закону № 1105-XIV у вказаній редакції).

Нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть (частина перша статті 14 Закону № 1105-XIV).

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, Закон № 1105-XIV пов`язував з настанням страхового випадку.

Відповідно до законодавства, застраховані громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мали право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду з моменту набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (Закону № 1105-ХІУ), тобто з 01 квітня 2001 року до 01 січня 2006 року.

Спори щодо відшкодування шкоди повинні вирішуватися на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілої права на її відшкодування.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 у справі № 1-9/2004, право на відшкодування моральної шкоди настає з дня первинного встановлення МСЕК стійкої втрати працездатності.

З матеріалів справи вбачається, 09.09.1977 року позивачу вперше встановлено інвалідність 3 групи у наслідок трудового каліцтва. У подальшому, що 15.10.1996 року ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності. У довідці про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 096397 від 30.05.2023 року, та у акті № 1818 огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.09.2023 року вказано, що позивачу встановлено другу групу інвалідності з 05.10.2021 року внаслідок трудового каліцтва та визначено 75% втрати працездатності.

У висновках пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4, пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6, пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 вказано, що право на відшкодування повинно бути передбачено законом або договором.

У Постанові ВП ВС від 20.11.2019 у справі № 210/3177/17 (п. 35) зазначається, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Так, вперше поняття моральної шкоди введено Законом України «Про внесення змін і доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій» від 06.05.1993, яким внесено зміни до ст. 7 ЦК УРСР 1963 року та доповнено ЦК УРСР 1963 року ст. 440-1. Правила про відшкодування власником підприємства шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків від 23.06.1993.

Згідно зі статтею 440-1 ЦК Української РСР моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діянням іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Проте, на час первинного встановлення стійкої втрати працездатності позивачу вказані вище положення ще не були чинними, не існували.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, зокрема те, що на час первинного встановлення стійкої втрати працездатності позивачу поняття «моральної шкоди» ще не було введено до положень законодавчих актів України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві задоволенню не підлягають.

Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач, якому відмовлено у задоволенні позову, звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2025 року, з урахуванням перебуванні судді Татіщової Я.В. на листку непрацездатності.

Суддя Я. В. Татіщева