Справа № 643/4422/25
Провадження № 2-о/643/236/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025

25 березня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан К.О.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначила, що у місті Донецьк, Донецької області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , про що «Будьоннівським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР» видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 04.03.2025 (повторне). Оскільки, ОСОБА_2 помер на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, ОСОБА_1 не має належних медичних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті свого батька. Встановлення факту смерті необхідно для отримання в державному органі України свідоцтва про смерть.

ОСОБА_1 надала суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов такого висновку.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За правилами ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Такий факт підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.6), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7), копією паспорта (а.с.3-4).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сталіно, Сталінської області, УССР, є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС у Донецькій області від 19.10.1998; РНОКПП НОМЕР_3 ; УНЗР 233).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого «Будьоннівським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР» серії НОМЕР_1 від 04.03.2025 (а.с.8), медичною документацією про смерть (а.с.15-16).

Діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому, видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 липня 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк, Донецької області відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як зазначено у Листі Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 987/0/208-21, письмова відмова органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні відмови реєстрації фактів смерті та народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, при розгляді судом справ про встановлення таких фактів, не вимагається.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в таких випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Отже, підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Докази, що містяться у справі, а саме: копія медичної документації, зокрема, і копія довідки про причину смерті від 24.10.2024 № 6244 (до форми № 106/у), копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого «Будьоннівським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР» від 04.03.2025 (повторне), підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , незалежно від того, ким видане це свідоцтво та дати його видачі.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті батька, отримання в державному органі України свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть батька видане державним органом України.

Керуючись ст.ст. 4, 81, 247, 263-265, 315-319, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Сталіно, Сталінської області, УССР, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Роз`яснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.О. Сугачова