Справа № 505/3892/24
№ 2/505/1571/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої - судді Ващук О.В.,

секретаря судових засідань Федорцової І.С.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 13 травня 1989 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований бюро РАЦС при військовій комендатурі м. Легніца Польська Народна Республіка, актовий запис №80.

У період шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що між нею та відповідачем шлюбні відносини припинені з квітня 2020 року, оскільки спільне життя не склалося, вони мають різні погляди на життя та на сімейний побут, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим, та неможливе примирення з відповідачем, тому просить суд даний шлюб розірвати.

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Копію ухвали позивачка отримала 12 листопада 2024 року, 14 листопада 2024 року ОСОБА_2 усунула недоліки, шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви.

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи до суду не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що спільне життя з позивачкою не склалося, вони постійно сварилися, фактично з 2020 року не проживають разом, з позивачкою не спілкується, не заперечував проти задоволення позову.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 1989 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 13 травня 1989 року бюро ЗАГСу при військовій комендатурі м. Легніца Польська Народна Республіка, актовий запис №80.

На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Відповідно до вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка просить суд залишити їй прізвище « ОСОБА_4 », тому прізвище позивачки суд залишає без змін.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 травня 1989 року бюро ІНФОРМАЦІЯ_2 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 80, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя О.В. Ващук