Справа № 603/150/25
Провадження №2/603/131/2025
УХВАЛА

25 березня 2025 року м.Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч) грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що Чортківським районним судом Тернопільської області розглянуте кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 11.09.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.161, ч.1 ст.172 КК України. За результатами розгляду справи ухвалою суду від 07 січня 2025 року ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.172 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження закрите. Позивачка звертає увагу на те, що у вказаному провадженні їй наданий статус потерпілої та зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 їй завдана моральна шкода.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та їй наданий строк для усунення недоліків.

25 березня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від позивачки надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої остання просить в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на несправедливість вимоги про таку сплату зважаючи на те, що вона будучи потерпілою заявляла цивільний позов у кримінальному провадженні, який вирішений не був з огляду на тривалість судового процесу та закриття провадження у справі. При цьому в межах кримінального провадження не передбачено вимоги щодо сплати позивачем судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди заподіяної вчиненим кримінальним правопорушенням, тоді як у цивільному судочинстві така вимога наявна. Також, позивачка просить врахувати те, що вимога про відшкодування моральної шкоди стосується шкоди заподіяної здоров`ю потерпілої, а конкретно психічному здоров`ю як складової моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті згідно з якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю .

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з поданою заявою про усунення недоліків позовної заяви позивачкою не надано відомостей про її майновий стан, які б могли бути умовою звільнення її від сплати судового збору в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 02.02.2022 у справі №697/2951/22 зауважує, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року становить 3028,00грн.

Отже, за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди від 19 березня 2025 року, враховуючи те, що позивачка звернулася із позовною заявою до суду за допомогою системи «Електронний суд» у зв`язку із чим застосовується понижуючий коефіцієнт при розрахунку судового збору, необхідно сплатити 968,96 грн судового збору, або надати докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Суд позбавлений змоги оцінити майновий стан позивачки, зважаючи на те, що вона не надала суду жодних документів на підтвердження такого, що в свою чергу створює перешкоди суду у можливості звільнення від сплати судового збору.

При цьому, суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Разом із тим, необхідність сплати судових витрат не може визнаватися обмеженням права доступу до суду, оскільки, за змістом положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу. Так, згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Наведені позивачем доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Суд приймає пояснення з приводу того, що підставою заявленого позову є захист немайнових прав позивачки порушених протиправними діями відповідача ОСОБА_2 .

Щодо інших аргументів заяви про усунення недоліків позовної заяви, а саме з приводу вимоги надати суду копію позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, що була поданою під час розгляду кримінального провадження №0000225 від 11.09.2021 та з приводу якої ухвалою Чортківського районного суду від 26.02.2025 вирішувалося питання про залишення позову про відшкодування моральної шкоди без розгляду, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від дотримання положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суддею на стадії відкриття провадження у справі встановлено те, що у провадженні Тернопільського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_1 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 26.02.2025 у кримінальній справі за №603/399/22 (провадження № 1-кп/608/87/2025) про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення та залишення цивільного позову без розгляд. За вказаною апеляційною скаргою провадження у справі відкрите 13.03.2025. Відповідно ухвала Чортківського районного суду від 26.02.2025 законної сили не набрала та провадження у справі триває. З огляду на це встановлено, що у провадженні іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами про той самий предмет. Підстави позову суду не відомі, однак очевидним є те, що вони витікають із правовідносин, яким надавалася оцінка у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.161 КК України.

Копія позовної заяви поданої в ході розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру кримінальних проваджень №0000225 від 11.09.2021, яку суд надав можливість надати позивачу, необхідна лише для з`ясування можливості допустити заявлений позов до розгляду в силу імперативних вимог п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України.

З-поміж іншого звертаю увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином у задоволенні клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а позивачці надати додатковий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Недоліки мають бути усунуті шляхом надання оригіналу платіжного документа про сплату судового збору в зазначеному розмірі за наступними реквізитами, які опубліковані на офіційному сайті - веб-адреса сторінки:https://mn.te.court.gov.ua/sud1911/gromadyanam/tax/: «Отримувач коштів ГУК у Терн.обл./тг м.Монаст./22030101; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.) ; рахунок отримувача UA0019743 ; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __________(ПІБ чи назва установи, організації позивача) Монастириський районний суд Тернопільської області (назва суду, де розглядається справа)», або ж надання доказів, що свідчать про майновий стан позивачки, який утруднює або унеможливлює сплату нею судового збору. А також, шляхом надання копії цивільного позову заявленого в ході розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру кримінальних проваджень №0000225 від 11.09.2021.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, ст.8 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без руху, надавши позивачці додатковий строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Позивачці на протязі п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали необхідно сплатити відповідно до вимог законодавства судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп. за зазначеним в ухвалі платіжними реквізитами та надати суду оригінал документа про сплату судового збору та надати копію позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, що була поданою під час розгляду кримінального провадження №0000225 від 11.09.2021 та з приводу якої ухвалою Чортківського районного суду від 26.02.2025 вирішувалося питання про залишення позову про відшкодування моральної шкоди без розгляду.

Якщо позивачка відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги та сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя А. З. Пасічник