Постанова

Іменем України

24 березня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/6085/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Стрижеуса А. М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 09 грудня 2024 року

в складі судді Бондаренко О. В.

у цивільній справі №357/12319/24 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі - ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", Товариство) заборгованість за договором про споживчий кредит у розмірі 5 280 грн.

Вирішено питання про судові витрати та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" витрати зі сплати судового збору у розмірі 392,72 грн. Звільнено сторони від обов'язку сплачувати витрати на професійну правничу допомогу на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідачки ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині звільнення сторін від обов'язку сплачувати одна одній судові витрати на професійну правничу допомогу та пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 813,97 грн. В іншій частині просив рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не застосував принцип пропорційності стягнення судових витрат, понесених сторонами на професійну правничу допомогу.

Суд неправильно застосував положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, оскільки не визначав судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у рішенні не навів розрахунків щодо пропорційності.

Вказував, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн не відповідають критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому співмірним із складністю справи є розмір 6 500 грн. Вважав, що пропорційно до задоволених позовних вимог (12,9694%) та виходячи із розміру витрат Товариства (6 500 грн) з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 843,01 грн. Додав, що враховуючи відсоток задоволених позовних вимог витрати позивача на професійну правничу допомогу в будь-якому разі не могли перевищувати 1 686,20 грн, але суд безпідставно визначив такі витрати у розмірі 3 000 грн.

Також вказував, що оскільки витрати відповідачки на професійну правничу допомогу становлять 6 500 грн, то виходячи із принципу пропорційності та з урахуванням приписів ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з позивача на її користь підлягають стягненню такі витрати у розмірі 4 817,97 грн (5656,98-843,01).

Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 234, 237-238).

Позивач також належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги представника відповідача в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 234, 237, 239).

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив. Посилаючись на те, що рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, просив скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та звільняючи обох сторін від обов'язку сплачувати одна одній такі витрати, суд першої інстанції виходив з того, що доведеним розміром витрат на професійну правничу допомогу кожної із сторін є 3 000 грн.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов за неповного з'ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права, з таких підстав.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: договір №07-06/2024 від 07.06.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявка на надання юридичної допомоги №39 від 01.07.2024, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 та платіжна інструкція № від 12.07.2024, відповідно до яких визначено розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн (а. с. 36 на звороті - 41).

У витязі з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 зазначено про надання наступних послуг: надання усної консультації з вивченням документів - 4 000 грн (2 год.), складання позовної заяви - 9 000 грн (3 год.), що разом становить суму 13 000 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено наступні документи: Договір про надання професійної правничої допомоги від 10.09.2024, Додаток №1 до Договору від 10.09.2024; рекомендовані ставки адвокатського гонорару, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 23.09.2024 та платіжна інструкція №@2PL125611 від 10.09.2024, відповідно до яких розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача становить 6 500 грн.

Згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.09.2024, надано наступні послуги: усна консультація (1 година - 500 грн); вивчення та аналіз позовної заяви з додатками щодо заборгованості (2 години - 1 000 грн); складання, оформлення, подання до суду відзиву на позовну заяву (8 годин - 5 000 грн), що разом становить 6 500 грн.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15.09.2021 у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву представник відповідачки Калінін С. К. зазначив, що з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн не відповідають критеріям розумності, справедливості та співмірності.

В апеляційній скарзі представник відповідачки Калінін С. К. навів аналогічні доводи та додав, що розумний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 6 500 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що у відповіді на відзив позивач висловив свої заперечення щодо заявленого відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 89-104). Зокрема, посилався на те, що згідно відомостей із сайту Судової влади дана категорія справ для представника відповідача є типовою, в такій категорії справ представник не приймає участі в судових засіданнях; розмір витрат є завищеним та необґрунтованим.

Проаналізувавши надані сторонами докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також врахувавши їх заперечення, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн та відповідача - 6 500 грн, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з огляду на наступне.

Так, на переконання колегії суддів, така послуга, як консультація позивача з вивченням документів включає в себе і послуга зі складання позовної заяви. Тому зазначення цих послуг окремо і встановлення вартості за кожну з послуг є безпідставним та не відповідає критерію реальності адвокатських послуг.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що справа не є складною (стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит) та ціна позову (40 711 грн) відноситься до категорії малозначних.

Також, на переконання колегії суддів, такі послуги, як усна консультація відповідача, вивчення та аналіз позовної заяви з додатками охоплюється послугою складання, оформлення та подання до суду відзиву на позовну заяву (8 годин - 5 000 грн).

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн, які просить стягнути позивач, та витрати у розмірі 6 500 грн, не відповідають критеріям необхідності та розумності, з урахуванням вчиненого адвокатом об'єму дій та наданих послуг, а також з урахуванням складності справи.

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не навів жодних мотивів, за яких він дійшов висновку про доведення кожною із сторін понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 3 000 грн.

За вказаних обставин та з огляду на фактичний об`єм необхідних послуг, наданих адвокатом, суд приходить до висновку, що доведеним є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 6 500 грн, а відповідача в сумі 5 000 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи та вчинених адвокатом дій. Тобто такий розмір витрат, з урахуванням всіх вищенаведених обставин, відповідає критерію справедливості. Також колегія суддів враховує визнання відповідачем витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн, про що вказано в апеляційній скарзі.

Отже, підсумовуючи викладене, позивачем доведено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн, а відповідачем у розмірі 5 000 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 40 711 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2024 задоволено позовні вимоги на суму 5 280 грн. Тобто 12,97% задоволених позовних вимог та 87,03% відмовлених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються, у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин та положень закону, розмір витрат на професійну правничу допомогу, які повинен сплатити відповідач позивачу становить 843,05 грн (6500х12,9694%), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А розмір витрат на професійну правничу допомогу, які повинен сплатити позивач відповідачу становить 4 351,50 грн (5000х87,03%), що пропорційно розміру відмовлених позовних вимог.

Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, оскільки розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу є більшим, ніж розмір витрат позивача, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" зобов'язаний сплатити ОСОБА_1 різницю таких витрат у розмірі 3 508,45 грн (4351,50-843,05).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави покладення на позивача понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 3 508 грн 45 коп.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в силу вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки в апеляційній скарзі представник відповідача просив скасувати рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача 4 813,97 грн витрат на професійну правничу допомогу, тоді як колегія суддів дійшла висновку про стягнення у розмірі 3 508,45 грн, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 508 (три тисячі п'ятсот вісім) грн 45 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"; 6; місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач - ОСОБА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

А. М. Стрижеус