ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Київ

Справа № 355/962/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7225/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О.В. (суддя-доповідач), суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.,

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Березанського міського суду Київської області від 15 січня 2025 року (ухвалено у складі судді Дудар Т.В., інформація про дату складення повного тексту рішення відсутня)

у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

10.04.2019 кредитний договір № 501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 48 600 гривень (далі - Договір № …501);

12.01.2023 кредитний договір № , за яким позичальнику видано кредит у сумі 48 535,48 гривень (далі - Договір № …290).

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.03.2024 склала:

1) за кредитним договором № 501 від 10.04.2019: 82 477,15 гривень, з яких: 48020,20 гривень - заборгованість за кредитом; 34456,95 гривень - заборгованість за процентами; 0 гривень - заборгованість за комісією;

2) за кредитним договором № від 12.01.2023: 54 709,95 гривень, з яких: 44886,63 гривень - заборгованість за кредитом; 3,58 гривень - заборгованість за процентами; 9819,74 гривень - заборгованість за комісією.

Тобто, загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 31.03.2024 становила 137187,8 гривень.

Позивач вказував, що ним було направлено письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак, у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Отже, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 137187 (сто тридцять сім тисяч сто вісімдесят сім) гривень 10 копійок та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Березанський міський суд Київської області рішенням від 15 січня 2025 року в задоволенні позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з таким рішенням, Кущ Я.В. в інтересах АТ «ПУМБ» 23 січня 2025 року через систему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що неприйняття судом Виписки з особового рахунку відповідача, які позивач додав до позовної заяви, з огляду на те, що вона частково викладена іноземною мовою, а до матеріалів справи не долучено її переклад на державну мову є безпідставним. Суд не вказав, яку саме норму позивач порушив, що не надало суду підстав прийняти Виписки як докази. Окрім того, «Призначення платежу», а також весь інший текст Виписки з особового рахунку Відповідача, яка стосується кредитування Відповідача за кредитним договором (Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування № від 12.01.2023) викладений українською мовою, а не іноземною, як зазначає суд у рішенні.

Вважає, що суд неправильно встановив обставини справи відповідно до копії платіжної інструкції № TR.62253607.34079.25578 від 12.01.2023, оскільки за своїм змістом вона є підтвердженням перерахування відповідачу коштів у розмірі 48 535,48 грн, що відповідає сумі, на яку видано кредит. Зазначені в інструкції відповідача і як платника, і як отримувача не свідчить, що ці кошти не видані позивачем.

Зазначає, що з урахуванням змін, внесених до законодавства щодо захисту прав споживачів фінансових послуг, підписання відповідачем заяви від 12.01.2023 свідчить про приєднання ним до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб

Суд першої інстанції неналежним чином дослідив надані докази та зробив помилковий висновок про недоведеність позовних вимог.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України: АТ «ПУМБ» - шляхом доставки судової повістки-повідомлення в електронний кабінет ЄСІТС представника; ОСОБА_1 - шляхом направлення судової повістки-повідомлення за встановленою судом адресою місця проживання, конверт провернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

В апеляційній скарзі скаржник просив розглядати справу без участі представника АТ «ПУМБ».

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16 викладено позицію, що неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, а тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Ураховуючи викладене, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що ОСОБА_1 10.04.2019 підписав Заяву № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якій клієнт підписанням цієї заяви беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі з текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах (а.с. 14).

ОСОБА_1 просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 та надати кредитну картку, про що підписався нижче, просить банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок. Реальна річна процентна ставка: 47,88 %.

Зазначена вище заява № 501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 10.04.2019 містить особистий підпис клієнта - ОСОБА_1 .

До позовної заяви додано копію паспорта споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 (а.с. 15) який містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти.

Як вбачається з Довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 501 від 10.04.2019 боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , після встановлення 10.04.2019 кредитного ліміту у розмірі 30 000,00 гривень, останній збільшувався 12.02.2020 до 34 600,00 гривень; 22.10.2021 до 46600,00 гривень; 13.01.2022 до 48600,00 гривень; та зменшувався: 27.02.2022 до 47 773,00 гривень; збільшувався 03.03.2022 до 48 600,00 гривень (а.с. 62).

З метою підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № 501 від 10.04.2019 зі всіма змінами і доповненнями до нього позивачем надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 501 від 10.04.2019 станом на 31.03.2024 (включно): загальний розмір заборгованості складає: 82477,15 гривень, з яких: 48020,20 гривень - заборгованість за кредитом; 34456,95 гривень - заборгованість за відсотками; 0 гривень - заборгованість за комісією (а.с. 67-79).

Відповідно до копії платіжної інструкції № TR.62253607.34079.25578 від 12.01.2023, платник ОСОБА_1 , надавач платіжних послуг платника: АТ «ПУМБ», дебет рах. № НОМЕР_3 , перерахував отримувачу: ОСОБА_1 , надавач платіжних послуг отримувача АТ «ПУМБ» 48535,48 гривень, кредит рах. № НОМЕР_4 , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № від 12.01.2023 за позикою ОСОБА_1 (а.с. 63).

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № від 12.01.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 12.01.2023 станом на 31.03.2024 (включно): загальний розмір заборгованості складає 54709,95 гривень, з яких: заборгованість по сумі кредиту: 44 886,63 гривень; заборгованість за процентами: 3,58 гривень; заборгованість за комісією: 9819,74 гривень (а.с. 64-66).

До позовної заяви долучено виписку/особовий рахунок ОСОБА_1 з 12.01.2023 по 31.03.2024 по рахунку IBAN НОМЕР_3 ОСОБА_1 (а.с. 80-81), з якої вбачається, що 12.01.2023 на вказаний рахунок з рахунку з рахунку IBAN НОМЕР_4 на підставі документа: TR.62253607.34079.25578 від 12.01.2023, було перераховано 48535,48 гривень з призначенням платежу: надання кредитних коштів за договором № від 12.01.2023 за позикою ОСОБА_1 .

При цьому, у виписці/особовий рахунок з 12.01.2023 по 31.03.2024 ОСОБА_1 по рахунку IBAN НОМЕР_4 відображено, що 12.01.2023 за документом TR.62253607.34079.25578 було перераховано 48535,48 гривень на рахунок IBAN НОМЕР_3 , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № від 12.01.2023 за позикою ОСОБА_1 (а.с. 81).

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № від 12.01.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 12.01.2023 станом на 31.03.2024 (включно): загальний розмір заборгованості складає 54709,95 гривень, з яких: заборгованість по сумі кредиту: 44 886,63 гривень; заборгованість за процентами: 3,58 гривень; заборгованість за комісією: 9819,74 гривень (а.с. 64-66).

До позовної заяви долучено роздруківку Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 06 квітня 2018) (а.с. 18-42) та Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 04 квітня 2022 року) (а.с. 43-54).

31.03.2024 позивач надіслав відповідачу ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) за вих. № КНО-44.2.2/196 від 31.03.2024, у якій вимагав виконати зобов`язання перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк», а саме: погасити заборгованість в загальному розмірі 137 187,10 гривень протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа (а.с. 55-56; 57-58).

Підтвердження надсилання письмової вимоги - копія списку згрупованих відправлень «рекомендований лист» (а.с. 59-61).

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В. переглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що:

- виписку/особовий рахунок ОСОБА_1 за період з 10.04.2019 по 31.03.2024 не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, з огляду на те, що вона частково викладена іноземною мовою, а до матеріалів справи не долучено її переклад на державну мову, якою згідно приписів ст. 10 Конституції України, є українська мова;

- суду не надано доказів того, що саме позивач надав кошти відповідачеві за договором № від 12.01.2023;

- позивач не надав копії кредитного договору № від 12.01.2023, на підставі якого згідно з копією платіжної інструкції № TR.62253607.34079.25578 від 12.01.2023, ОСОБА_1 було перераховано 48 535,48 гривень, а тому суд позбавлений можливості встановити умови договору, на підставі яких відповідачу було надано кошти;

- надані позивачем роздруківки Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 06 квітня 2018) та Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 04 квітня 2022 року), з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору;

- позивач не долучив належних та допустимих доказів отримання відповідачем кредитних коштів, а саме перерахування їх на рахунок відповідача, у порядку та у спосіб, визначені договором, суд не може встановити факт отримання відповідачем кредитів (їх розмір) та підстави та порядок нарахування заборгованості (у разі встановлення факту отримання відповідачем кредитних коштів) за договорами № 501 від 10.04.2019 та № від 12.01.2023.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами норм статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

З наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту та його розміру, умов та порядку нарахування відсотків, комісій та інших сум, заявлених позивачем до стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо заборгованості за договором № 501 від 10.04.2019 (надалі у цьому розділі - Договір)

До позовної заяви позивач долучив довідку про збільшення кредитного ліміту по договору № 501 від 10.04.2019 боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якої вбачається, що після встановлення 10.04.2019 кредитного ліміту у розмірі 30 000,00 гривень, останній збільшувався 12.02.2020 до 34 600,00 гривень; 22.10.2021 до 46600,00 гривень; 13.01.2022 до 48600,00 гривень; та зменшувався: 27.02.2022 до 47 773,00 гривень; збільшувався 03.03.2022 до 48 600,00 гривень (а. с. 62).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивач до позовної заяви долучив виписку по рахунку ОСОБА_1 , а саме за період з 10.04.2019 по 31.03.2024, із якої вбачається рух коштів, у тому числі користування відповідачем кредитними коштами.

Неприйняття судом першої інстанції такої виписки через те, що вона викладена іноземною мовою є необґрунтованим, оскільки рубрики «Дебет» і «Кредит» викладені українською мовою, з їх змісту можна однозначно встановити, що відповідач користувався кредитним коштами. Формулювання призначення платежів іноземною мовою не позбавляло суд можливості та обов`язку на підставі сукупності доказів установити дійсні обставини справи.

Так, при оцінці належності Виписки щодо доведення обставин користування відповідачем кредитними коштами варто також ураховувати наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором.

Із розрахунку заборгованості за Договором вбачається, зокрема, що:

15.04.2019 відповідач використав 4 499 грн. Указана обставина також підтверджується Випискою (а. с. 83);

18.04.2019 відповідач використав 2 889,31 грн, що підтверджується загальним підрахунком операцій відповідача за Випискою в цю дату: 35,76 грн (а. с. 83) + 464,79 грн (а. с. 103) + 1 886,32 грн (а. с. 103) + 502,44 грн (а. с. 109);

22.04.2019 відповідач використав 710,78 грн, що підтверджується загальним підрахунком операцій відповідача за Випискою в цю дату: 88,6 грн (а. с. 103) + 136,88 грн (а. с. 109) + 132 грн (а. с. 109) + 353,3 грн (а. с. 127);

23.04.2019 відповідач використав 1 513,12 грн (а. с. 127). При цьому відповідач сплатив у погашення заборгованості 2 000 грн (а. с. 83);

24.04.2019 відповідач використав 3 725,4 грн, що підтверджується загальним підрахунком операцій відповідача за Випискою в цю дату: 225,4 грн (а. с. 83) + 1 000 грн (а. с. 109) + 2 000 грн (а. с. 109) + 500 грн (а. с. 127).

Колегія суддів здійснила співставлення та перевірку кожної нарахованої суми заборгованості за Договором, відображену у розрахунку заборгованості, і дійшла висновку про те, що вона в цьому випадку є достовірним доказом того, коли та скільки кредитних коштів використав відповідач, та яку суму відповідач погасив, оскільки відображені в ній суми відповідають руху коштів за Випискою відповідача.

З копії Анкети-заяви № 501 від 10.04.2019 вбачається, що сторони погодили умови щодо реальної річної процентної ставки у розмірі 47,88% (а. с. 14).

Аналогічно до розміру заборгованості за тілом кредиту колегія суддів перевірила відображені в розрахунку заборгованості відомості щодо заборгованості за відсотками із Випискою та встановила достовірність відображених у ньому сум.

Застосування судом правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 є безпідставним у цій справі, оскільки як встановлено та вбачається із матеріалів справи Заява № 501 від 10.04.2019 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб була особисто підписана відповідачем і в цій Заяві міститься умова щодо реальної річної процентної ставки у розмірі 47,88%.

Таким чином, висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 501 від 10.04.2019 є помилковим, таким, що не відповідає обставинам справи, а тому рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у цій частині в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 48 020,20 грн заборгованості за тілом кредиту та 34 456,95 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Щодо заборгованості за договором № від 12.01.2023 (надалі у цьому розділі - Договір)

Як правильно встановив суд першої інстанції, відповідно до копії платіжної інструкції № TR.62253607.34079.25578 від 12.01.2023, платник ОСОБА_1 , надавач платіжних послуг платника: АТ «ПУМБ», дебет рах. № НОМЕР_3 , перерахував отримувачу: ОСОБА_1 , надавач платіжних послуг отримувача АТ «ПУМБ» 48535,48 гривень, кредит рах. № НОМЕР_4 , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № від 12.01.2023 за позикою ОСОБА_1 (а.с. 63).

Разом із цим, суд дійшов помилкового висновку про те, що вказана інструкція не свідчить про перерахування коштів саме позивачем відповідачу з огляду на таке.

Відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» (в редакції чинній на дату переказу) кредитовий переказ - платіжна операція з рахунку платника на підставі платіжної інструкції, наданої платником або надавачем послуг з ініціювання платіжних операцій, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої надавачу платіжних послуг платника.

Згідно з пп. 6 п. 6 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ № 163 від 29.07.2022 (в редакції чинній на дату переказу, надалі - Інструкція) надавач платіжних послуг - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника/отримувача/стягувача для виконання платіжних операцій. До надавачів платіжних послуг належать банки та небанківські надавачі платіжних послуг.

Відповідно до п. 8 Інструкції надавач платіжних послуг платника має право виконувати платіжні інструкції платника з урахуванням сум, що надходять на рахунок платника протягом операційного дня (поточні надходження) або за рахунок наданого платнику кредиту, якщо ці умови визначено у відповідному договорі.

За приписами п. 40 Інструкції - платник має право ініціювати платіжну операцію за фактичного платника та/або на користь фактичного отримувача коштів шляхом надання платіжної інструкції надавачу платіжних послуг платника.

Враховуючи, що відповідачу надавався кредит, у платіжній інструкції № TR.62253607.34079.25578 від 12.01.2023 відповідач зазначений і як платник, і як отримувач, що відповідає пункту 8 Інструкції.

Також, із Виписки вбачається, що сума в розмірі 48 535,48 грн 12.01.2023 на підставі документа TR.62253607.34079.25578 була зарахована на дебетовий рахунок відповідача із призначенням «надання кредитних коштів за договором № від 12.01.2023 за позикою ОСОБА_1 » (а. с. 80, 81).

Таким чином, позивач належними та допустимими доказами довів надання відповідачу коштів у розмірі 48 535,48 грн. При цьому позивач визнає, що відповідач погасив тіло цього кредиту на суму 3 648,85, а тому заборгованість за тілом кредиту становить 44 886,63 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Водночас колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи Договору, суд позбавлений можливості визначити його умови, а тому і перевірити обґрунтованість та правильність нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами та комісією за Договором.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог про стягнення процентів та комісії за договором № від 12.01.2023.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів, безпідставно не взявши до уваги виписки з особового рахунку відповідача, а також дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи в частині недоведеності позивачем надання коштів за обома кредитними договорами та умов нарахування відсотків за договором № 501 від 10.04.2019.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом та відсотками за договором № 501 від 10.04.2019 та в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом за договором № від 12.01.2023 із ухваленням нового рішення про повне задоволення таких позовних вимог.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом та комісії за договором № від 12.01.2023 вимогам закону відповідає, а тому в цій частині залишається без змін.

Судові витрати

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено частково, а саме на 92,84 % (127 363,78 грн / 137 187,10 грн * 100%), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви (а. с. 1) та апеляційної скарги (том 2 а. с. 11) пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 5 622,40 грн ((2 422,40 + 3 633,60) * 92,84%).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - задовольнити частково.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 15 січня 2025 року - в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом та відсотками за договором № 501 від 10.04.2019 та в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом за договором № від 12.01.2023 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким указані позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 127 363,78 гривень (сто двадцять сім тисяч триста шістдесят три гривні 78 копійок), що складається із:

заборгованості за договором № 501 від 10.04.2019 за тілом кредиту - 48 020,20 гривень; за відсотками - 34 456,95 гривень;

заборгованості за договором № від 12.01.2023 за тілом кредиту - 44 886,63 гривні.

У решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 5 622,40 (п`ять тисяч шістсот двадцять дві гривні 40 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 3 ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повна постанова складена 20 березня 2025 року.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна