Справа № 214/2228/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1 , що складає цілу квартиру АДРЕСА_2 , з яких: на 1/8 частину житлового будинку А-1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 3/8 частин житлового будинку А-1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , з яких на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 12.03.2024 року прийнято до розгляду вказаний позов, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання.

17 травня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи у справі.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року задоволено клопотання представника позивача щодо витребування доказів.

05 червня 2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацком Я.О., на виконання вказаної ухвали суду від 22.05.2024 року про витребування доказів, було надано до суду завірену належним чином копію спадкових справ №25/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та №26/2022 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Представник позивача у судове засідання надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак до суду не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, але матеріали справи містять надані нею письмові пояснення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом установлено та матеріалами справи доведено, що з 02 серпня 1959 року ОСОБА_3 , 1939 р.н., та ОСОБА_5 , 1939 р.н., перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним Райбюро ЗАЦС м. Кривий Ріг 02 серпня 1959 року було складено актовий запис №784.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28 грудня 1990 року батько позивача - ОСОБА_3 придбав 1/2 частку кам`яного жилого будинку «А-І», жилою площею всього будинку 76,30 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_4 , та розташовану на земельній ділянці площею 800 кв.м., про що було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Умріхіною К.А., зареєстрований в реєстрі за №1-6830. Право власності на 1/2 частку жилого будинку АДРЕСА_1 було зареєстровано 10 січня 1991 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_3 , запис у реєстровій книзі під №252-102-59642, про що зроблено відповідну відмітку на вказаному договорі купівлі-продажу.

27 січня 1997 року Криворізькою міською радою народних депутатів, на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 11.12.1996 року №579/2, було видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно з яким посвідчено, що ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.1000 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Криворізької міської ради народних депутатів у Саксаганському районі. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №642.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 24 грудня 2018 року складено відповідний актовий запис №2032 та видано свідоцтво про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина, мати позивача - ОСОБА_4 , з якою спадкодавець перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі до моменту смерті, та його син позивач ОСОБА_1 . Разом з цим, ОСОБА_4 спадщину хоча й прийняла за фактом реєстрації та проживання за однією адресою зі спадкодавцем відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак за життя юридично не встигла оформити свої права на неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що 02 вересня 2021 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було складено відповідний актовий запис про смерть №1176 та видано свідоцтво про смерть.

Керуючись ч. 3 ст. 1268 ЦК України, 22 лютого 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацка Я.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 .

На підставі поданої ним заяви приватним нотаріусом Дацком Я.О. 22 лютого 2022 року заведено спадкову справу за №25/2022 (номер у спадковому реєстрі 69186699) щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а також спадкову справу за №26/2022 (номер у спадковому реєстрі 68650364) щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

03 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Дацком Я.О. було видано ОСОБА_1 постанову №330/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (за правовстановлюючими документами АДРЕСА_4 ) та на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті матері ОСОБА_4 .

Цього ж дня, 03 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Дацком Я.О. було видано ОСОБА_1 постанову №331/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (за правовстановлюючими документом АДРЕСА_4 ) та на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті батька ОСОБА_3 .

Вказані постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивовані виявленням розбіжностей у адресі житлового будинку, який є об`єктом спадкування з даними, зазначеними у правовстановлюючому документі (договорі купівлі-продажу, посвідченому Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, 28.12.1990 року, за р. №1-6830) з даними КП «Криворізьке БТІ». Відповідно до довідки, виданої Комунальним підприємством «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 09.05.2022 року за №195896, по перше, зазначена адреса нерухомості: АДРЕСА_1 , а також в примітках зазначено, що згідно з матеріалами архівної справи частка, яка фактично належала ОСОБА_3 складає 4/10 частки. У зв`язку з тим, що фактична адреса не відповідає адресі, зазначеній у правовстановлювальному документі, співвласникам рекомендовано звернутися до відповідного органу щодо уточнення єдиної поштової адреси, також КП «Криворізьке РБТІ`ДОР» повідомлено, що на постійному зберіганні є ще одна справа щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 , на інший житловий будинок, з реєстрацією на ім`я іншої фізичної особи.

З огляду на викладені обставини, які стали відомі позивачу лише при оформленні спадщини після смерті батьків у приватного нотаріуса ОСОБА_6 , та відсутність документів, що стали підставою для зменшення частки домоволодіння, що перебувала у власності його батька ОСОБА_3 до 4/10, а також зміни поштової адреси житлового приміщення, ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову.

До того ж, позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що 08 жовтня 2005 року державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. було видано свідоцтво про право на спадщину (зареєстровано в реєстрі за №4833), яким посвідчено, що спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її дочка ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з права на: 3/10 частини домоволодіння, а саме житловий будинок «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій на підставі свідоцтва про право власності від 04.02.2002, виданого виконкомом Саксаганської райради, на підставі рішення №413 від 19.12.2001 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Криворізьке бюро технічної інвентаризації номер запису: 59642, 62928, в книзі: 252-102; 262-48; 3/10 частини домоволодіння, а саме 1/2 частину житлового будинку «А-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.1990, посвідченого Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою за р. № 1-6832 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» номер запису: 59642, 62928, в книзі: 252-102; 262-48. Право приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на 6/10 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , 20.02.2006 зареєстровано КП «Криворізьке БТІ», номер запису: 59642; 62928, в книзі: 252-102; 262-48.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.05.2023 року в цивільній справі №214/2772/23 у порядку забезпечення доказів до подання позову було:

- витребувано із Сьомої криворізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу, посвідченого 28 грудня 1990 року Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №4833;

- витребувано із виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради належним чином засвідчені копії рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 19.12.2001 року №413 та виданого на підставі вказаного рішення свідоцтва про право власності від 04.02.2002 року; рішення про внесення змін в адресу об`єкту нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_4 та присвоєння адреси: АДРЕСА_1 ;

- витребувано із виконавчого комітету Криворізької міської ради належним чином засвідчену копію рішення про внесення змін в адресу об`єкту нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_4 та присвоєння адреси: АДРЕСА_1 ;

- витребувано з Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради належним чином засвідчені копії документів з архівної справи, на підставі яких було проведено реєстрацію права власності (запис в реєстровій книзі №252-102-59642) ОСОБА_3 (російською мовою ОСОБА_8 ) на житлове приміщення, розташоване за адресою (згідно правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу, посвідченого 28 грудня 1990 року Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою за №1-6830): Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Одеська, буд. 25; документів з архівної справи, на підставі яких було проведено реєстрацію права власності (номер запису 59642, 62928, запис в реєстровій книзі №252-102, 262-48) ОСОБА_2 на житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали від 01.05.2023 року у цивільній справі №214/2772/23, виконавчим комітетом Криворізької міської ради було повідомлено, що згідно з додатком до рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 року №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», саме виконавчі комітети районних у місті рад в розділі щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою здійснюють повноваження щодо зміни, присвоєння, коригування та анулювання поштових адрес.

Згідно відповіді виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 09.05.2023 року №10/02.2.01-18-1962, надати копії запитуваних документів, а саме: рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 19.12.2001 року №413 та видане на підставі вказаного рішення свідоцтво про право власності від 04.02.2002 року, рішення про внесення змін в адресу об`єкту нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_4 та присвоєння адреси: АДРЕСА_1 немає можливості. Вказане свідчить, що вони у віданні виконкому Саксаганської районної у місті ради відсутні.

За договором купівлі-продажу від 28.12.1990 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Умріхіною К.А., зареєстрованим в реєстрі за №1-6830, ОСОБА_3 набув у власність 1/2 частину житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_4 . Реєстрація права власності на цю частку будинку А-1 за ОСОБА_3 була проведена КП «Криворізьке БТІ» 10 січня 1991 року як на об`єкт « АДРЕСА_3 .

За матеріалами архівної справи КП «Криворізьке РБТІ`ДОР» об`єкт нерухомого майна, а саме цілий житловий будинок АДРЕСА_4 на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенком М.С., зареєстрований в реєстрі за №512. Право власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями зареєстроване за ОСОБА_9 в КП «Криворізьке РБТІ`ДОР» 06 липня 1998 року в реєстровій книзі №97 стор. №125, запис №2453.

Таким чином, проаналізувавши зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при реєстрації права власності на 1/2 частку житлового будинку А-1 за ОСОБА_3 посадовими особами КП «Криворізьке БТІ» прийнято, що така частка складає половину будинку А-1, в результаті чого умовно визначено цю частину як повністю самостійний об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 ).

Зазначений факт юридично визнаний також іншими органами, адже реєстрація місця проживання і спадкодавців, і спадкоємця (позивача) проведена саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, державним актом від 27.01.1997 року посвідчено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0.1000 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Криворізької міської ради народних депутатів у Саксаганському районі за адресою: АДРЕСА_3 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Так, з урахуванням хронологічності набуття у власність ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку А-1 (28 грудня 1990 року), видача державного акта на земельну ділянку під цим будинком 27 січня 1997 року здійснювалась вже саме для обслуговування самостійного об`єкта за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас, цілий житловий будинок АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_9 , - це окремий самостійний об`єкт, до якого спадкодавці відношення не мали.

Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.2005 року слідує, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_4 , що складає квартиру АДРЕСА_7 , що складає 3/10 частини домоволодіння. Посилання у свідоцтві на належність ОСОБА_2 3/10 частин домоволодіння, що складає житловий будинок «Б-1» по АДРЕСА_4 взагалі не стосується даних спадкових відносин, адже предметом спадкування є лише 1/2 частина будинку «А-1», на яку ОСОБА_3 за життя набув право власності. Відношення до будинку «Б-1» ОСОБА_3 не має, а тому він не тільки не має відношення до обсягу спадкової маси, а й взагалі до визначення дробової частки кожного зі співвласників будинку «А-1».

Аналізом змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.2005 року з іншими вищевказаними документами встановлено, що фактично плутанина у поштових адресах обумовлена тим, що на ділянці під чергою АДРЕСА_4 розташовано два об`єкта нерухомості будинок «А-1» та будинок «Б-1». Право власності у будинку «А-1» в рівних частинах розподілене між ОСОБА_3 (1/2) та ОСОБА_2 (1/2), та зареєстроване за ними як кв. АДРЕСА_8 відповідно. Будинок «Б-1» є виключно власністю ОСОБА_2 , однак усі ці об`єкти нерухомості розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , хоча є самостійними. Будинок АДРЕСА_4 взагалі є окремим об`єктом нерухомості, належним ОСОБА_9 , який до спору немає відношення.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст.1268-1270 ЦК України.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як визначено ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Так, матеріалами цивільної справи підтверджується, що за життя батьки позивача ОСОБА_1 : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповітів та спадкових договорів не складали та нотаріально не посвідчували.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належали позивач ОСОБА_1 як його син та дружина ОСОБА_4 . Інших спадкоємців не було. Враховуючи наявність реєстрації місця проживання зі спадкодавцем за однією адресою, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є такими, що фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 у рівних частках.

При визначенні обсягу спадкової маси після смерті ОСОБА_3 слід врахувати набуття спадкового нерухомого майна у вигляді 1/2 частини житлового будинку А-1, зареєстрованого як об`єкт по АДРЕСА_3 у період шлюбу з ОСОБА_4 у 1990 році, тобто до набрання чинності діючим Сімейним кодексом України, тому у даному випадку діють положення Кодексу про шлюб та сім`ю України, чинного на момент придбання майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Як слідує зі ст.ст. 24, 25 КпШС України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Отже, у праві власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_9 , зареєстрованого як цілий об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були рівними, тобто за кожним по 1/4 частині від житлового будинку А-1 (що є тотожним по 1/2 частині від кв. АДРЕСА_2 ). Отже, після смерті ОСОБА_3 , його син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 успадкували по 1/8 частці житлового будинку А-1.

Що стосується набутої ОСОБА_3 за життя земельної ділянки по АДРЕСА_3 , в порядку безоплатної приватизації за державним актом, то положення ст. 24 КпШС України не визначали правовий режим майна, приватизованого одним із подружжя в період перебування у шлюбі, як і не визначають це положення ст. 57 діючого СК України.

Внесенням змін до СК України Законом України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17.05.2012 року, ч. 1 ст. 57 СК України доповнено п.4, відповідно до якого у випадку набуття права власності на житло одним із подружжя внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» після 13 червня 2012 року (набрання чинності змінами), таке майно є особистою приватною власністю одного з подружжя та не входить до обсягу майна, спільно нажитого подружжям в шлюбі. Питання віднесення до спільної сумісної власності нежитлового нерухомого майна, зокрема земельної ділянки, нормами сімейного законодавства не врегульовано.

Таким чином, земельна ділянка площею 0.1000 гектарів в межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, була особистою приватною власністю ОСОБА_3 та відповідно успадкована ОСОБА_1 і ОСОБА_4 після його.

З урахування фактично успадкованих ОСОБА_4 часток житлового будинку та земельної ділянки після смерті ОСОБА_3 , які вона за життя не встигла оформити, після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , її син ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем, успадкував 1/2 частину земельної ділянки та 3/8 частин житлового будинку А-1, за адресою: АДРЕСА_3 .

Відтак, зважаючи на вищевикладене суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В зв`язку з тим, що суд задовольнив позов, а позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 22, 24, 25 КпШС України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1 , що складає цілу квартиру АДРЕСА_2 , з яких: на 1/8 частину житлового будинку А-1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 3/8 частин житлового будинку А-1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , з яких на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов