ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/617/25Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/817/335/25 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/617/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року про повернення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_4 із заявою в порядку окремого провадження, про встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 . Також просила дозволити внести відповідні зміни про батька в свідоцтво про народження дитини; дати дозвіл на реєстрацію ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та внесення відповідних змін у картку прописки батька Ф-16 (Форма Б) про дитину та відомостей про реєстрацію в окрему картку на ОСОБА_6 ; дати дозвіл на виготовлення технічної документації на неприватизовану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де буде зареєстрована та проживатиме ОСОБА_6 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради, про встановлення факту батьківства - повернуто заявнику.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення відсутністю в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_3 є представником (адвокатом) Сухінської Г.Я. у відповідності до ст.60 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що 24 січня 2025 року ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 на підставі нотаріально засвідченої довіреності право на представлення її інтересів, зокрема, у всіх судах, копію якої долучила до матеріалів справи.

Також, посилаючись на постанову Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №619/1908/23 вказує, що процесуальним законом допускається подання апеляційної скарги представником (не адвокатом) у справі про встановлення факту відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, передбачену п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.362 ЦПК України.

Так, Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (частина п`ята статті 131-2 Конституції України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частина друга статті 60 ЦПК України).

У цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року в справі № 757/16141/18-ц (провадження № 61-1097св19)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року в справі № 613/433/18 (провадження № 61-47193св18) вказано, що:

«відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу».

Як вбачається з матеріалів справи, дана справа не підпадає під вказані вище критерії, а тому представником ОСОБА_4 у даній справі повинен бути адвокат.

Разом з тим, апелянтом ОСОБА_3 , яка, згідно з долученою до апеляційної скарги копією довіреності, уповноважена представляти інтереси ОСОБА_4 , в тому числі у всіх судах, не долучено доказів того, що вона є адвокатом.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №619/1908/23 є безпідставним, оскільки у вказаній справі вирішувалось питання щодо заяви про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, і абзацом першим ч.1 ст.317 ЦПК України чітко визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Тобто, обставини наведеної вище справи і застосовані норми процесуального закону на є тотожними даній справі.

Крім, того колегія суддів звертає увагу на те, що долучена до апеляційної скарги довіреність була видана 24 січня 2025 року, тобто після звернення з заявою про встановлення факту до суду першої інстанції, і, відповідно, до місцевого суду долучена не була.

Згідно з п.2 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись ст.ст.362, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 17 березня 2024 року.

Головуючий

Судді