137/385/25
У Х В А Л А

26.03.2025 с-ще Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВНЕР ГРУП» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшла вищезазначена позовна заява.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, зазначення доказів, якими підтверджуються обставини, перелік документів та інших доказів, які додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно з положеннями ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч.3, 5 ст.177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про витребування доказів, тощо. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, про які він посилається у позовній заяві, а саме: доказів його перебування в трудових відносинах з відповідачем, звільнення та невиплати заробітної плати, розміру заробітної плати, яка не була виплачена позивачу при звільненні.

Крім того, всупереч п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не вказує ціну позову, враховуючи майнові вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, зокрема, просить суд, стягнути середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до ст.117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входять: 1) Основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. 2) Додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. 3) Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому за відповідні вимоги працівники-позивачі повинні сплачувати судовий збір у порядку, встановленому законом.

Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16, у якій погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі були звільнені від сплати судового збору, а отже підлягають оплаті судовим збором.

Оскільки позивач звернувся до суду із позовом, із вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати (вимогою майнового характеру), останньому необхідно зазначити ціну позову та сплатити судовий збір за цією позовною вимогою у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00грн) (пункт 1.1 частини 2 статті 4 Закону).

Тому позивачу необхідно зазначити ціну позову та сплатити судовий збір у сумі, яка залежить від ціни позову, за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Він.обл./смт Лiтин/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0002852; код класифікації доходів бюджету 22030101.

При цьому, позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з невиплаченої заробітної плати.

Крім того, згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи.

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Однак, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи.

Відтак, з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно:

- зазначити ціну позову та сплатити судовий збір у сумі, яка залежить від ціни позову, про що надати документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- надати докази на підтвердження обставин, на які позивач посилається: докази його перебування в трудових відносинах з відповідачем, звільнення з роботи, невиплати заробітної плати при звільненні, розміру заробітної плати, яка не була виплачена позивачу при звільненні;

- зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи;

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, ст.3-6 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВНЕР ГРУП» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати залишити без руху, запропонувавши позивачу в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути ці недоліки.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:Я. С. Верещинська