Справа № 331/1247/25
Провадження № 2-о/331/157/2025
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

14 березня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявоюОСОБА_1 і ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 , особа стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною: ОСОБА_5 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2025 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради, як орган опіки та піклування, особа стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною: ОСОБА_5 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. У заяві заявники просять суд визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , недієздатним; встановити опіку над ОСОБА_5 ; призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_5 .

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею по вищезазначеній цивільній справі визначено суддю Яцун О.О., в провадження якої 03.03.2025 року було передано дану цивільну справу.

В період з 03.03.2025 року по 13 березня 2025 року головуюча по справі суддя перебувала на лікарняному.

06 березня 2025 року до канцелярії суду надійшла уточнена заява ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 , особа стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною: ОСОБА_5 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 4 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, роз`яснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (ч. 3 ст. 296 ЦПК України).

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 2 Сімейного кодексу України, визначено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України не визначають поняття близькі родичі та переліку таких осіб.

Згідно частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У подібних правовідносинах, які виникають між опікуном та підопічним, в тому числі який визнаний судом недієздатним, віднесено до близьких родичів лише батьків, дітей, братів, сестер, що вбачається з положень ч. 1 ст. 68 ЦК України, згідно якої опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Конституційний суд України у рішенні № 5рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») вирішив, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Комплексний аналіз чинного цивільного законодавства, яке регулює виниклі питання, дає можливість стверджувати, що племінник не віднесений законом саме до близьких родичів його дядька, при цьому частиною 4 статті 2 СК України прямо вказує, що даним кодексом не регулюються взаємовідносини, що склалися, зокрема, між племінником та його дядьком.

Із змісту заяви про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна вбачається, що особа, відносно якої ставиться питання про визнання її недієздатною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється двоюрідним братом заявника ОСОБА_1 , яка являється матір`ю другого заявника ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_5 являється двоюрідним дядьком ОСОБА_2 .

Аналізуючи вищезазначене, заявник ОСОБА_2 не є у розумінні Цивільного кодексу України і Сімейного кодексу України членом сім`ї чи близьким родичем особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, а отже, ОСОБА_2 не належить до осіб, визначених частиною 3 статтею 296 ЦПК України, які можуть бути заявниками у справі про визнання фізичної особи недієздатною.

Доводи заявника про те, що він проживає разом зі своїм дядьком за однією адресою, не свідчать про те, що він є членом сім`ї або близьким родичем ОСОБА_5 , відносно якого ставиться питання про визнання його, ОСОБА_5 , недієздатним, та що вони пов`язані спільним побутом.

Крім того, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

Згідно положень частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України.

Отже, слід зазначити, що подана заява також не відповідає вимогам, які містяться в частинах пункту 8) частини 3 статті 175 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Оглянувши додатки до заяви, суддею встановлено, що письмовий доказ, які заявники додали до заяви, на обґрунтування заявлених вимог, а саме копія посвідки про шлюб № НОМЕР_3 є неналежної якості, що позбавляє суд можливості ознайомитись з її змістом.

Також, заявники додали до заяви копію актового запису про народження ОСОБА_6 , із змісту якої не зрозуміло, яким саме органом державної реєстрації був вчинений актовий запис.

В порушення норм частин 3 та 4 статті 177 ЦПК України, заявником до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Однак, Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна.

Отже, в порушення вищезазначеного, заявниками до заяви не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогами про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна.

Разом з тим, суд роз`яснює, що за правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно положень п.п.4) п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, встановлена ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць в розмірі, зокрема, з 01 січня - 3028,00 грн.

Отже, за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою встановлена ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

За правилами статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, при зверненні до суду з заявою про встановлення опіки над недієздатною особою та про призначення опікуна, заявники повинні сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають відкриттю провадження у цивільній справі.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 187, 318, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 , особа стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною: ОСОБА_5 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, залишити без руху.

Надати заявникам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 строк для усунення недоліків заяви про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання заявниками ухвали, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог заява буде визнана неподаною та повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун