Справа № 296/2093/25
Р І Ш Е Н Н Я (ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря Сейко Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження. з повідомленням сторін. цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд:

- розірвати шлюб з ОСОБА_2 ;

- стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у розмір 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набуття чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути з ОСОБА_2 - судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №2008.

Проте, подружнє життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості одне до одного, до життя та до проблем. Спільного побуту не ведуть, оскільки вона проживає з батьками, кожен має особисте життя, шлюб існує формально та суперечить інтересам сторін та їх дитини. .

Від шлюбу мають неповнолітню дочку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, в той час як відповідач добровільно сплачувати аліменти відмовляється хоча працевлаштований та на її думку має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмір 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набуття чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 26.02.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 21).

Позивач в судове засідання не з`явилася, у поданому позові просила розгляд справи провести у її відсутність. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не має. (а.с. 6).

Відповідач в судове засідання 26.03.2025 не з`явився, Відзиву на позовну заяву не подав, як і будь яких клопотань

Так ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду на 26.03.2025 разом з позовною заявою та її додатками направлено відповідачу за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 . Проте, 21.03.2025 до суду повернувся конверт з відправленням, згідно довідки "Укрпошти" від 15.03.2025 причина невручення; "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Отже вважається, що відповідач повідомлений про день, час та місце розгляду справи № 296/2093/25 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів саме 15.03.2025.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що документована паспортом № НОМЕР_1 виданим 18.10.2017 року (а.с. 7-8), має картку платника податків № НОМЕР_2 (а.с. 8), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13,20).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що документований паспортом серії НОМЕР_3 виданим 27.08.2016 року Немирівським РС УДМС України у Вінницькій області (а.с. 11), має картку платника податків № НОМЕР_4 (а.с. 12), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 26.09.2017, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) 26.09.2017 року укладено шлюб, який зареєстрований у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №2008 (а.с. 9).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 08.11.2017 (а.с. 10) яка зареєстрована разом матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14)

Таким чином суд встановив, що між сторонами, які мають малолітню дитину, існує спір з приводу розірвання шлюбу, та утримання дитини, що регулюється нормами Сімейного кодексу України.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.

Щодо розірвання шлюбу

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, її рішення станом на 26.03.2025 є остаточним, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить перш за все її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не просить відновити дошлюбне прізвище, отже і після розірвання шлюбу вона має право іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_5 "

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10)

Як було встановлено судом, позивач разом з дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать копії витягів з реєстру Житомирської територіальної громади від 20.02.2025 №2025/002470033 та №2025/002470570 (а.с. 13-14)

Також у відповіді №1148741 від 26.02.2025 з єдиного державного демографічного реєстру вказано, що ОСОБА_1 з 20.01.2007 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20)

Отже ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів оскільки разом з нею проживає дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Позивач бажає отримувати аліменти у частці від доходу батька дитини, що є її правом передбаченим Законом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Положеннями частини першої статті 182 СК України у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин, визначено коло обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений в ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, в тому числі 1/4 частина заробітку (доходу) відповідача на одну дитину, вважається безспірним і таким, що презюмується як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи наведене, аліменти на одну дитину відповідача в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) є такими, що відповідають засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову- 25.02.2025.

Суд на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. Від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позов задоволено повністю з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1211,20 грн та на користь днержави в сумі 1211,20 грн

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 75, 80, 84, 180-183, ч. 1 ст. 191, 199 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133 ,141, 200, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 26 вересня 2017 року у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №2008.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 й надалі має право іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_5 ".

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 25.02.2025 року і до повноліття дитини.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подання до Корольовського районного суду м.Житомира заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено та підписано 26.03.2025

Cуддя В. М. Шкиря