Справа № 212/5700/23
У Х В А Л А

11 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Суд Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., представника скаржника адвоката Макаренка О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання - старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Риби Ірини Володимирівни, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради,

встановив таке.

До суду звернувся представник позивача адвокат Макаренко О. Ю. із зазначеною скаргою. Суд виніс ухвалу про відкриття провадження за скаргою та призначив її до розгляду в судовому засіданні на 11.03.2025.

Боржник та державний виконавець, дії якої оскаржуються, представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоча була повідомлені належним чином. Своїм правом на подання заперечень, пояснень, заяв тощо зазначені учасники також не скористалися.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд розглянув скаргу та після переходу до стадії ухвалення судового рішення, на підставі ст. 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 24.03.2025.

Представник скаржника обґрунтував скаргу таким.

13 червня 2024 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення в справі № 212/5700/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод з боку матері у вихованні та вільному спілкуванні батька (позивача) із дітьми, шляхом визначення способів участі батька у вихованні дітей, яким вирішено усунути перешкоди з боку матері ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні батька, ОСОБА_3 з дітьми. ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьма які проживають з ОСОБА_6 , встановлено порядок систематичних побачень батька з дітьми із дотриманням режиму дня, харчування, догляду та лікування дітей. Рішенням суду апеляційної інстанції це рішення було змінено лише в мотивувальній частині та набрало законної сили 26.11.2024. З метою примусового виконання рішення 10 січня 2025 р було видано виконавчий лист. Зважаючи на те, що мати дітей ухиляється від виконання вищевказаного рішення суду, батько дітей (стягувач) ОСОБА_1 вимушений був звернутись до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення суду, відповідно до якої просив:

- відкрити виконавче провадження та прийняти до виконання виконавчий лист виданий 10 січня 2025 р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання рішення жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року в справі № 212/5700/23;

- вчинити дії щодо забезпечення примусового виконання зазначеного рішення згідно визначеного судом графіку спілкування батька ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11 лютого 2025 року представник скаржника в приміщенні Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під підпис отримав супровідний лист від 04.02.2025 року, за підписом старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Риби Ірини Володимирівни, повідомлення від 04.02.2025 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, та оригінал виконавчого листа з відміткою про повернення виконавчого документа на підставі п. 7 ч. 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи такі дії незаконними, адвокат просив суд поновити строк на їх оскарження (якщо він пропущений) та визнати дії старшого державного виконавця неправомірними, зобов`язати уповноважену особу Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.01.2025 року, в справі № 212/5700/23.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13 червня 2024 року Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області виніс рішення у справі № 212/5700/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод з боку матері у вихованні та вільному спілкуванні батька (позивача) із дітьми, шляхом визначення способів участі батька у вихованні дітей, яким позовні вимоги було задоволено частково (а. с. 10-13). Суд вирішив: усунути перешкоди з боку матері ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні батька, ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми, які проживають з ОСОБА_2 , встановивши наступний порядок систематичних побачень батька з дітьми із дотриманням режиму дня, харчування, догляду та лікування дітей, а також протягом перших шести місяців з дня набуття чинності рішення суду у присутності матері дітей ОСОБА_2 , а в подальшому зі спливом шестимісячного строку - без присутності ОСОБА_2 :

- кожної неділі на період з 11-00 год. до 17:00 год. за місцем проживання батька та/ або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання;

- щорічне спільне святкування 1 січня (Новий рік), 25 грудня (Різдво Христове), 8 березня (Міжнародний жіночий день), 28 червня (День Конституції України), 24 серпня (День незалежності України), 14 жовтня (День захисників і захисниць України), а також день народження батька ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання;

- щорічне спільне святкування днів народження ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_7 (01 листопада) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля й відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання;

- щоденне не обмежене спілкування з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_8 засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку;

- відвозити дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно їх графіку та згоди, на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних творчих секціях), та супроводжувати дітей (після закінчення занять) до місця їх проживання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.11.2024 це рішення суду першої інстанції було змінено лише в мотивувальній частині; резолютивна частина залишена без змін (а. с. 14-17). Рішення набрало законної сили 26.11.2024.

09.01.2025 Верховний Суд виніс Ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі № 212/5700/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод з боку матері у вихованні.

Виконавчий лист за цим рішенням був виданий 10.01.2025 (а. с. 20).

04.02.2025 старший державний виконавець Риба Ірина склала повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якому зазначила, що зміст резолютивної частини виконавчого документа не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, та, керуючись п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернула виконавчий документ стягувачу ОСОБА_1 без виконання (а. с. 19). Адвокат скаржника зазначив, що 11.02.2025 він отримав зазначені документи особисто у відділі ДВС. Штамп на супровідному листі до зазначеного повідомлення з відміткою дати 11.02.2025 (а. с. 18) свідчить про те, що саме в цей день відбулася реєстрація повідомлення та супровідного листа в самому ВДВС. Інших документів на спростування зазначених обставин суду не надано. Тому суд дійшов висновку про те, що строк на оскарження зазначеного рішення виконавця скаржник не пропустив, і він не потребує поновлення.

Отже, зміст правовідносин сторін у цьому спорі складають відносини, що пов`язані з виконанням рішення, яким визначено порядок спілкування батька з дітьми, та можливості його примусового виконання. Суд має відповісти на питання про правомірність повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у цьому випадку.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, зокрема, виконання рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. Нею передбачено таке. Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Отже, зміст наведеної статті свідчить про те, що провадження за таким рішенням суду може бути виконавцем відкрито, закінчено, відновлено; виконавець наділений повноваженнями перевірити виконання боржником рішення та, у разі невиконання, застосувати до нього заходи примусового виконання рішення.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення (тобто стаття 63 - більш загальна, а ст. 64-1, наведена вище більш спеціальна). Він полягає в наступному. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зміст наведеної ст. 63, яка є більш загальною стосовно ст. 64-1 також свідчить про повноваження виконавця перевіряти добровільне виконання рішення боржником та застосовувати заходи примусу. Посилання на перевірку виконавцем добровільності виконання наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, відсилає до ч. 6 ст. 26, в якій зазначено таке: за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Отже, наявні підстави, визначені законом, для відкриття провадження виконавцем за рішенням та виконавчим листом, виданим на його виконання.

Відповідно, висновок державного виконавця про те, що виконання рішення суду у справі № 212/5700/23 не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень та є підстави для повернення виконавчого документа без виконання помилковий та не ґрунтується на законі.

Рішення виконавця про повернення виконавчого документа без виконання у цьому випадку означає порушення двох з основних засад виконавчого провадження, визначених ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»: верховенства права та обов`язковості виконання рішень. Підхід державного виконавця позбавляє скаржника можливості досягнення мети, заради якої він звертався до суду, та порушує його право на справедливий суд, ґарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У справі «Горнсбі проти Греції» (Рішення від 19.03.1997) Європейський суд з прав людини, прецедентну практику якого мають також враховувати національні суди України, зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду; здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення обов`язковий елемент права на справедливий суд.

На підставі зазначеного суд вважає, що скаргу слід задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями 447, 447-1, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

постановив таке.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання - старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Риби Ірини Володимирівни задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Риби Ірини Володимирівни щодо повернення стягувачу виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.01.2025 року, в справі № 212/5700/23, без прийняття до виконання, що оформлено повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 04 лютого 2025 року.

Зобов`язати уповноважену особу Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.01.2025 року, в справі № 212/5700/23.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники:

Стягувач (скаржник) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Боржник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Старший державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Риба Ірина Володимирівна, ідентифікаційний код НОМЕР_3 ; місцезнаходження: 50096, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Караманиць Федора, будинок, 37в

Третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради (в особі Служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради), ідентифікаційний код 34489120; місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, 2

Рішення суду складено та підписано 24 березня 2025 року.

Суддя М. В. Швець