Провадження № 2/369/2856/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Липченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області про визнання батьківства.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина - ОСОБА_3 . Оскільки на момент народження дитини вона не перебувала в стосунках, в тому числі в шлюбі з ОСОБА_2 , запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень зроблено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. І лише 20 грудня 2019 року між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. На час подання позову вони проживають однією сім`єю.

Відповідно до дослідження ДНК на батьківство № 1678 від 07.06.2024 року Відповідач у 497382479 разів є біологічним батьком дитини.

На підставі ст.ст. 121, 125, 126, 128, 129 Сімейного Кодексу України просила суд:

визнати ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за № 2 від 05.01.2015 (свідоцтво про народження серіі? НОМЕР_3 , видане Виконавчим комітетом Хотівськоі? сільськоі? ради Києво-Святошинського раи?ону Киі?вськоі? області) всі відомості про батька, зазначені як ОСОБА_5»;

внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за № 2 від 05.01.2015 (свідоцтво про народження серіі? НОМЕР_3 , видане Виконавчим комітетом Хотівськоі? сільськоі? ради Києво-Святошинського раи?ону Киі?вськоі? області), зазначивши відомості про батька: ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), змінивши прізвище з « ОСОБА_7 ?» на « ОСОБА_8 ».

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.07.2027 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області про визнання батьківства залишено без руху.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2024 року відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У судове засідання позивач не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області у судове засідання не з?явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши пред`явлений позов, матеріали справи, заяви сторін суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з?ясуванню обставин справи: роз?яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов?язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_9 народився - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 05 січня 2015 року, серіі? НОМЕР_3 .

У свідоцтві про народження батьками дитини вказані: мати - ОСОБА_10 , батьком - ОСОБА_11 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України зазначено, що відомості про батька ОСОБА_3 записано відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Відповідно до дослідження ДНК на батьківство № 1678 від 07.06.2024 року, проведеного лабораторією Медичного центру «Мати та дитина» ТОВ «НЕОМЕД 2007» на замовлення Відповідача, передбачувании? батько ( ОСОБА_6) у 497382479 разів є більш імовірним біологічним батьком дитини ( ОСОБА_9 ) за випадкову особу чоловічоі? статі. Враховуючи апріорну и?мовірність встановлення батьківства 50%, апостеріорна и?мовірність батьківства в даному випадку становить 99,999999%. Біологічне батьківство передбачуваного батька ( ОСОБА_6) щодо дитини ( ОСОБА_9 ) не виключається. И?мовірність того, що отримании? результат не є наслідком випадкового збігу алельних варіантів досліджуваних локусів неспоріднених осіб, становить 99,999999%.

Також судом встановлено, що 20 грудня 2019 року між Сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Хотівської Сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.12.2019 року, серії НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред?явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір?ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім?я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз?яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім?я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

На підтвердження позовних вимоги суду надано дослідження ДНК на батьківство № 1678 від 07.06.2024 року, проведеного лабораторією Медичного центру «Мати та дитина» ТОВ «НЕОМЕД 2007» на замовлення Відповідача, передбачувании? батько ( ОСОБА_6) у 497382479 разів є більш імовірним біологічним батьком дитини ( ОСОБА_9 ) за випадкову особу чоловічоі? статі. Враховуючи апріорну и?мовірність встановлення батьківства 50%, апостеріорна и?мовірність батьківства в даному випадку становить 99,999999%. Біологічне батьківство передбачуваного батька ( ОСОБА_6) щодо дитини ( ОСОБА_9 ) не виключається. И?мовірність того, що отримании? результат не є наслідком випадкового збігу алельних варіантів досліджуваних локусів неспоріднених осіб, становить 99,999999%

На підставі наведеного, враховуючи, експертне заключення та заяви сторін по справі, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання батьківства та необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. ст. 121, 125, 126, 128, 129 Сімейного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини, ст.ст. 2,10,76,77-81,89,209, 247,265, 268, 272,313,314,354, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області про визнання батьківства задоволити.

Визнати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис №2 від 05 січня 2015 року, виконавчий комітет Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, свідоцтво про народження серіі? НОМЕР_3 ) відомості про батька, зазначені як « ОСОБА_11 ?ович».

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис №2 від 05 січня 2015 року, виконавчий комітет Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, свідоцтво про народження серіі? НОМЕР_3 ):

- в якому зазначити: прізвище дитини « ОСОБА_7 » змінити на прізвище « ОСОБА_13 », ім`я, по-батькові, місце народження, дату народження дитини (число, місяць, рік) залишити без змін;

у графі батьки зазначити: Батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2025 року.

Суддя: Наталія ПІНКЕВИЧ