УХВАЛА

03 березня 2025 року

м. Київ

справа № 462/10284/23

провадження № 61-17295ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максименко Костянтин Миколайович, на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування

за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на квартиру

АДРЕСА_1 , у порядку спадкування

за заповітом після смерті матері.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

26 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Максименко К. М., через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 12 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 18 листопада 2024 року у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє адвокат Максименко К. М., залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема для підтвердження ціни спірної квартири та підтвердження суми сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 січня 2025 року

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максименко К. М., надано суду матеріали, з яких вбачається, що недоліки касаційної скарги усунуто та судовий збір сплачено у визначеному розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 12 червня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 18 листопада 2024 року представник заявника вказує:

- пункт 1 частини другої статті другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 08 лютого 2018 року у справі № 539/1382/17, від 01 березня 2018 року у справі № 447/1816/15-ц,

від 25 квітня 2018 року у справі № 760/28048/13-ц, від 10 травня 2018 року у справі

№ 303/7725/15-ц, від 14 травня 2018 року у справі № 530/881/15-ц, від 13 червня

2018 року у справі № 303/6130/15-ц, від 27 червня 2018 року у справі

№ 645/6386/15-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі № 425/2231/15-ц,

від 14 листопада 2018 року у справі № 542/1510/15-ц, від 13 грудня 2018 року

у справі № 161/6483/17, від 24 червня 2019 року у справі № 635/74 28/15-ц,

від 28 серпня 2019 року у справі № 487/2496/16-ц, від 11 вересня 2019 року

у справі № 733/56/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 204/1972/18,

від 19 листопада 2019 року у справі № 639/7759/15-ц, від 20 березня 2020 року

у справі № 320/8118/17, від 22 квітня 2020 року у справі № 752/10162/17,

від 18 травня 2020 року у справі № 542/461/17, від 18 червня 2020 року у справі

№ 464/7307/16-ц, від 27 січня 2021 року у справі № 521/19178/18, від 20 травня 2021 року у справі № 127/18908/19, від 22 вересня 2021 року у справі

№ 227/3750/19, від 29 вересня 2021 року у справі № 464/566/19, від 31 березня 2022 року у справі № 643/16478/19, від 28 квітня 2022 року у справі

№ 352/494/16-ц, від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17, від 30 січня

2023 року у справі № 639/2667/20, від 27 липня 2023 року у справі № 296/8061/19, від 14 грудня 2023 року у справі № 603/377/17, від 05 червня 2024 року у справі

№ 759/9359/22, від 03 вересня 2024 року у справі № 523/6344/21, від 04 вересня 2024 року у справі № 345/4171/22, від 25 вересня 2024 року у справі

№ 707/2877/22, від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку);

- пункт 3 частини другої статті другої статті 389 ЦПК України, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування:

частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, з урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України, у подібних правовідносинах, а саме: щодо визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, коли існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку через збройну агресію росії проти України, припинення дипломатичних відносин між державами та вихід України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції

про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року;

частини першої та третьої статті 12, частини першої статті 81 та частини першої та другої статті 174 ЦПК України у подібних правовідносинах, а саме: щодо наявності у позивача під час розгляду справи про визнання права власності

на спадкове майно в судовому порядку обов`язку доводити обставини,

які не заперечувалися іншими учасниками справи в заявах по суті справи.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на зазначене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Залізничного районного суду м. Львова справу № 462/10284/23

за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Учасникам справи надіслати копію цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська