Справа № 161/8676/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мазур Д. Г.
Провадження № 22-ц/802/318/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Трикош Н. І.,

з участю:

представника заявника Силки Т. Ю.,

представника ДВС Павлович В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Силки Тетяни Юріївни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2024 представник скаржника ОСОБА_1 Силка Тетяна Юріївна звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , керівник Відділу державної виконавчої служби у місті луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням № 53459085 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги представник скаржника зазначила, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2016 року у справі № 161/8676/15-ц з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 була стягнуто заборгованість за кредитним договором. 15 грудня 2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Постановою старшого державного виконавця ДВС м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 22 лютого 2017 було відкрито виконавче провадження №53459085 та накладено арешт на майно. Постановою старшого державного виконавця ДВС м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 30.11.2017 року виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2020 скаргу ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано скасувати арешт на майно в межах виконавчого провадження. Також представник скаржника вказує, що згідно відповіді на адвокатський запит №58/1/04/98 від 29.11.2023 вимога за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 року відступлена ТОВ «ФК «Морган кепітал»», а отже у скаржника відсутня заборгованість перед АТ «УкрСиббанк». Згідно з відповіддю на адвокатський запит №101123/1 від 10.11.2024 вимога за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 року відступлена ОСОБА_2 , а отже у скаржника відсутня заборгованість перед ТОВ «ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС».

З 27 грудня 2017 року і до подання даної скарги ОСОБА_2 до виконавчої служби про примусове виконання виконавчого документа та суду про заміну стягувача у виконавчому документі не зверталася. Частково ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитним договором у сумі 27 900, 00 доларів США та судові витрати, перерахувавши зазначену суму на рахунок ПАТ «УкрСиббанк», що підтверджується квитанцією №50 від 27 грудня 2017 року.

Представник скаржника також зазначає, що рішення суду на примусовому виконанні не перебуває, виконавче провадження, в межах якого був внесений запис про боржника ОСОБА_3 до Єдиного реєстру боржників, завершене, виконавчі листи повернуті стягувачу, запис в Єдиному державному реєстрі боржників продовжує бути чинним, що обмежує скаржника розпоряджатися майном та коштами.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника ОСОБА_1 адвокат Силка Т. Ю. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вирішення даного спору щодо стягнення заборгованості по кредитному договору відбулося без будь-якого посередництва чи впливу дій виконавчої служби, часткова сплата боргу теж відбулася безпосередньо відповідному стягувачу, а не через виконавчу службу чи через її активні дії, після закінчення ВП, таким чином є безпідставним бажання виконавчої служби отримати від ОСОБА_1 сплату у вигляді виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, як підставу виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ виданий: суд загальної юрисдикції Луцький міськрайонний суд, номер ВП 53459085, категорія стягнення: стягнення коштів.

Крім того, з вищевикладеного вбачається неможливість виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника ОСОБА_1 , документ виданий: суд загальної юрисдикції Луцький міськрайонний суд, номер ВП 53459085, категорія стягнення: стягнення коштів на підставі інших підпунктів п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, крім як на підставі підпункту: відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Строк позовної давності для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості сплив; боргові зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 року перед будь-ким відсутні, проте її права порушуються не виключенням з Єдиного реєстру боржників відомостями про неї, як про боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ виданий: суд загальної юрисдикції Луцький міськрайонний суд, номер ВП 53459085, категорія стягнення: стягнення коштів, що стало підставою для звернення до суду із даною скаргою. На підставі викладеного просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення від 28.10.2024р. №261379, постановлене Відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відмову у виключенні з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу головний державний виконавець Павлович В. В. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні представник заявника Силка Т. Ю. апеляційну скаргу підтримала, представника ДВС Павлович В. В. заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 13 жовтня 2016 року у справі № 161/8676/15-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . була стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 105 752 доларів США 51 цент заборгованості по кредиту та процентам, 198 190, 20 грн, - пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

13 листопада 2020 ухвалою Луцького міськрайонного суду було задоволено скаргу ОСОБА_1 , щодо зобов`язання скасувати арешт, накладений в межах виконавчого провадження № 53459085.

Як убачається з відповіді на адвокатський запит представника скаржника ОСОБА_5 , №58/1/04/98 від 29.11.2023, вимога за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 року відступлена ТОВ «ФК «Морган кепітал»» (перейменовано на «ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС»).

Згідно з відповіддю на адвокатський запит №101123/1 від 10.11.2024 вимога за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 року відступлена ОСОБА_2 , ТОВ «ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС» зазначає, що не має матеріальної заборгованості до боржника ОСОБА_1 ..

Також у матеріалах справи міститься інформація, надана на запит представнику скаржника з ЄРБ від 23.02.2024 щодо виконавчого провадження, у якій ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомляє, що виконавче провадження №53459085 завершено 30.11.2027, згідно, п. 2. Ч. 1 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною сьомою ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

За виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Заява боржника та додані до неї документи, а також документи за результатом розгляду такої заяви приєднуються до матеріалів виконавчого провадження, в межах якого виноситься постанова про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

У разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, а також у випадку коли таке виконавче провадження перебувало на виконанні у приватного виконавця, діяльність якого припинена або яким змінено виконавчий округ, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Відповідно до п. 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016р., система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39Закону України «Про виконавче провадження»;

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3,11частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів;

про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»;

про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Отже, частиною сьомою статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», а також пунктом 6 Розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що представником скаржника не доведено належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст.ст.77-78, 80 ЦПК України про наявність підстав для виключення відомостей про нього з Єдиного реєстру боржників та бездіяльності виконавчої служби щодо не виключення відомостей.

З досліджених судом доказів убачається, що виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тоді як ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження визначено, що лише повернення виконавчого документу на підставі п. 1, 3,11 ч. 1 ст. 37 Закону має наслідком виключення відомостей з реєстру боржників.

Крім того, боржником не надано суду доказів, які б відповідно до положень п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., зобов`язували державного виконавця виключити відомості про нього, як про боржника з Єдиного реєстру боржників (виконавче провадження не було закінчено відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», доказів сплати заборгованості після повернення виконавчого листа та виконавчого збору суду не надано, а також не вказано обставин, визначених ч. 1 ст. 39 Закону, які виникли після повернення виконавчого листа, тощо).

Разом з тим, боржник не позбавлений права звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у разі пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання або у зв`язку з прощенням боргу, та повторно пред`явити вимогу до виконавчої служби про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників відповідно до положень п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду і зазначає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги про наявність підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників та бездіяльності виконавчої служби щодо не виключення відомостей.

Зі справи вбачається, що суд належно дослідив і проаналізував надані письмові докази, визначив характер правовідносин між сторонами, і зробив висновок, який повністю відповідає обставинам справи.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням норм цивільного процесуального права, а тому підстав для її скасування, як просив заявник у поданій апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Силки Тетяни Юріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 березня 2025 року.

Головуючий

Судді :