Справа № 569/855/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Баланович М.В.

за участю представника позивача Терлецького О.М.

представника відповідача Лук"янчук В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Терлецького О.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 17902,10 грн різниці між сумою фактичних витрат на ремонт автомобіля та страхових виплат, 324,20 грн інфляційне збільшення за період з 26.08.2023 по 28.12.2023; 183,93 грн суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми з 26.08.2023 по 28.12.2023; 3200 грн франшизи; 58261,85 грн відшкодування втраченої вартості автомобіля; 20000,00 грн моральної шкоди, а всього 99872,08 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 серпня 2023 року о 13 год. 15 хв. в м. Рівне по вул. Соборній,271 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Opel Signum, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну та під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечним, не звернулася за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом Toyota RAV-4 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який наближався до неї з правого боку. Внаслідок чого трапилося зіткнення, що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.09.2023 в справі №569/16984/23 ОСОБА_2 було визнано винною за ст. 124 КУпАП.

Згідно акту здачі приймання робіт №КН000001274 від 22.09.2023 вартість кузовних робіт, завданих внаслідок пошкоджень отриманих під час ДТП, становила 77899,76 грн.

Згідно платіжної інструкції №9318-6484-1869-3195 ОСОБА_1 оплатила 77899,76 за ремонт автомобіля Toyota RAV-4 згідно рахунку № НОМЕР_3 .

Згідно листа ПАТ "Українська страхова компанія" №3270/18 від 23.10.23 страхова компанія покриває збитки з врахуванням розміру франшизи (3200 грн) у розмірі 59997,66 грн.

Відповідно до виписки з банку від 27.12.2023 №NNBFM82FC6RUHLLN ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" виплатила кошти позивачу ОСОБА_1 у розмірі 59997,66 грн.

А тому, фактична різниця між понесеними витратами на ремонт автомобіля та страховими виплатами становить 77899,76-59997,66=17902,10 грн.

Одночасно просить стягнути з відповідача 324,20 грн інфляційне збільшення за період з 26.08.2023 по 28.12.2023; 183,93 грн суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми з 26.08.2023 по 28.12.2023; 3200 грн франшизи.

Разом з тим, згідно висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №607/09-23, величина втрати товарної вартості автомобіля становить 58261,85 грн.

Автомобіль Toyota RAV-4 Hibrid д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 згідно свідоцтва НОМЕР_4 від 29.03.2023.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях, так як вона, як власник нового автомобіля, придбаного весною 2023 року, була позбавлена можливості користуватися автомобілем до проведення відновлювального ремонту. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 22.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 23.05.2024 залучено до участі в справі третю особу ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

Ухвалою суду від 04.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

05 квітня 2024 року від представник відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві вказує, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Opel Signum, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована згідно поліса НОМЕР_5 в ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія". Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 160 000 грн. Розмір франшизи 3200 грн.00 коп. А тому, вимога про стягнення 17902,10 грн різниці між сумою фактичних витрат на ремонт автомобіля та страхових виплат не підлягає до задоволення, оскільки розмір шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика. Така вимога має бути пред"явлена до страхової компанії. Відповідно не підлягає до задоволення і вимога про стягнення інфляційне збільшення та 3% річних від простроченої суми з 26.08.2023 по 28.12.2023. Щодо відшкодування втраченої вартості автомобіля, оскільки страхова сума полісу відповідача становить 160000 грн, а страхове відшкодування виплачене позивачу становить 59997,66 грн, що вказує, що саме страховою компанією повинно бути відшкодоване реальні збитки понесені позивачем включаючи і втрати товарної вартості автомобіля, в межах визначеного розмірі страхової виплати. Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн, вимога є необгрунтованою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, 26 серпня 2023 року о 13 год. 15 хв. в м. Рівне по вул. Соборній,271 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Opel Signum, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну та під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечним, не звернулася за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом Toyota RAV-4 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який наближався до неї з правого боку. Внаслідок чого трапилося зіткнення, що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.09.2023 в справі №569/16984/23 ОСОБА_2 було визнано винною за ст. 124 КУпАП.

Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва НОМЕР_4 від 29.03.2023 транспортний засіб Toyota RAV-4 Hibrid д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Opel Signum, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована згідно поліса НОМЕР_5 в ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія". Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 160 000 грн. Розмір франшизи 3200 грн.00 коп.

Згідно акту здачі приймання робіт №КН000001274 від 22.09.2023 вартість кузовних робіт, завданих внаслідок пошкоджень отриманих під час ДТП, становила 77899,76 грн.

Згідно платіжної інструкції №9318-6484-1869-3195 ОСОБА_1 оплатила 77899,76 за ремонт автомобіля Toyota RAV-4 згідно рахунку № НОМЕР_3 .

Згідно листа ПАТ "Українська страхова компанія" №3270/18 від 23.10.23 страхова компанія покриває збитки з врахуванням розміру франшизи (3200 грн) у розмірі 59997,66 грн.

Відповідно до виписки з банку від 27.12.2023 №NNBFM82FC6RUHLLN ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" виплатила кошти позивачу ОСОБА_1 у розмірі 59997,66 грн.

19.10.2023 ПАТ "Українська страхова компанія" затверджено страховий акт №175/037/025642/23/1, згідно якого сума страхового відшкодування становить 59997,66 грн. ПАТ "Українська страхова компанія" перераховано згідно заяви від 31.08.2023 ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 59997,66 грн. (а.с.131)

Згідно Додатку №1 до страхового акту №175/037/025642/23/1, страхове відшкодування становить 59997,66 грн (а.с.135)

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відтак, за загальним правилом, відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку підстави для покладення відповідальності на страхувальника відсутні».

Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 641/10491/15-ц (провадження № 61-12709св21).

Як убачається з матеріалів справи, ПАТ "Українська страхова компанія" виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 59997,66 грн. З полісу страхування цивільно-правової відповідальності відповідача вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну забезпеченим транспортним засобом, становить 160000 грн.

Отже, вимога позивача простягнення з відповідача ОСОБА_2 17902,10 грн різниці між сумою фактичних витрат на ремонт автомобіля та страхових виплат та похідних 324,20 грн інфляційне збільшення за період з 26.08.2023 по 28.12.2023; 183,93 грн суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми з 26.08.2023 по 28.12.2023 не підлягає до задоволення.

Відносно вимог про стягнення франшизи суд зазначає таке. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Позивач, пред`явиши позовні вимоги до винуватця ДТП, вказує, що не отримував грошові кошти в якості сплати франшизи в сумі 3200,00 грн. Доказів на спростування цього твердження відповідачем не надано. А відтак за вимогами закону із відповідача підлягає стягненню ця сума.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з' єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №607/09-23 від 26.08.2023 величина втрати товарної вартості автомобіля Toyota RAV-4 Hibrid д.н.з. НОМЕР_2 становить 58261,85 грн. (16-23)

Відтак, позивачу підлягає до відшкодування шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу у розмірі втрати товарної вартості автомобіля Toyota RAV-4 Hibrid д.н.з. НОМЕР_2 , що становить 58261,85 грн., відповідно до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума відшкодування втраченої вартості автомобіля у розмірі 58261 грн 85 коп.

Доводи сторони відповідача про те, що Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №607/09-23 від 26.08.2023, є неналежним та недопустимим доказом, є помилковими з таких підстав.

У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Зазначений звіт було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний звіт не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, а особа, яка виконувала звіт, ФОП ОСОБА_3 є оцінювачем, тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюється.

Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18 (провадження № 61-19661св20).

Відповідачем не надано суду належних доказів, які б спростовували розмір матеріального збитку.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2ст. 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи позиції сторін та подані суду письмові докази, із урахуванням обставин спричиненої шкоди майну позивача, змін, до яких ці обставини призвели у житті позивача, із урахуванням принципу справедливості та розумності, суд дійшов переконання, щодо задоволення підлягає сума заподіяної моральної шкоди в розмірі 5000 грн, яку суд вважає підставною, обгрунтованою та доведеною. Така, на думку суду, є достатньою сатисфакцією відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги представником позивача подано докази, а саме: Ордер, договір про надання правової допомоги №333 від 27.12.2023 року; платіжна інструкція 0.0..1 на суму 10000 грн, Акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, в якому вартість надання послуг визначена у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Згідно ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову суд покладає судові витрати на відповідачів пропорційно до задоволених сум позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених сум позовних вимог в розмірі 7459 грн 93 коп. (805 грн 93 коп. судового збору та 6654 грн 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу).

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3200 (три тисячі двісті) грн 00 коп франшизи, 58261 (п"ятдесят вісім тисяч двісті шістдесят одну) грн 85 коп. суму відшкодування втраченої вартості автомобіля, 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7459 (сім тисяч чотириста п"ятдесят дев"ять) гривень 93 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа - ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", місцезнаходження 04080 м.Київ, вул.Кирилівська,40

Повне судове рішення складено 24 березня 2025 року.

Суддя І.О.Гордійчук