Єдиний унікальний номер 317/6805/24
Номер провадження 2/317/468/2025
07 березня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б.,
при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Заярна Марина Анатоліївна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ 1/3 частки земельної ділянки в натурі,
У грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Заярна Марина Анатоліївна, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ 1/3 частки земельної ділянки в натурі, який в подальшому був уточнений в частині учасників справи, а саме: замість ОСОБА_4 залучено до справи в якості відповідача ОСОБА_2 , а замість ОСОБА_5 ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Заярна М.А. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, уточнений позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань, а також відзиву до суду не надавали.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку із наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.
Відповідно до копії рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13 липня 2022 року по справі № 317/4198/21, за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 5,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із матеріалів спадкової справи № 111/2001 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що іншими спадкоємцями за законом в рівних частках, які прийняли спадщину належним чином (окрім позивача ОСОБА_1 ) є онука померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (після смерті свого батька та сина померлої ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та син померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.12.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Із матеріалів спадкової справи № 12/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , наданої Запорізькою районною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкоємцем за законом є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого позивач і визначив в якості належного відповідача по справі в уточненій позовній заяві.
Позивач ОСОБА_1 , реалізуючи своє законне право на виділення в натурі належної йому частки земельної ділянки, звернувся до спеціаліста у галузі земельних відносини, сертифікованого інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_7 , щодо можливості виділу йому в натурі належної частини земельної ділянки, та, у випадку можливості виділення, розроблення відповідної технічної документації, щодо такого виділу схеми поділу земельної ділянки.
Виділ частини земельної ділянки можливий у позасудовому порядку шляхом укладення всіма землекористувачами договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Однак укласти договір не є можливим, оскільки право власності на 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки оформлено лише у позивача ОСОБА_1 . Відповідачі свого права володіння частками земельної ділянки не оформили. Відсутність правовстановлюючих документів на право володіння частиною земельної ділянки у відповідачів унеможливлюють укладення договору про виділ частини земельної ділянки в натурі.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку.
Частиною 1 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.
Положеннями ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.
За умовами ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Системний аналіз правових норм ст.ст. 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним з видів документації з землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій», розробниками документації із землеустрою є, крім інших, фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частка земельної ділянки, належна позивачу у земельній ділянці, є визначеною, та становить 1/3. Технічна можливість виділу ідеальної частки 1/3 підтверджується схемою поділу земельної ділянки, з якої вбачається місце розташування земельної ділянки та її площа 1,7333 га, яка узгоджується із площею частки земельної ділянки, право власності на яку визнано за позивачем ОСОБА_1 відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 13.07.2022 по справі № 317/4198/21.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 ЗК України, ст.ст. 181, 183, 319, 321, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 279, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.03.2025.

Суддя І.Б. Громова