Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/5684/24
Провадження № 2/209/326/25
"20" березня 2025 р. м.Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.
за участі секретаря Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (квартирою) та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення,
Короткий зміст позовних вимог
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, в якому просять суд: виселити з квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без надання їй іншого житлового приміщення; визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила (позбавлена) право користування житловим приміщенням (квартирою), розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим зняттям з реєстраційного обліку без згоди матері з одночасною реєстрацією за адресою АДРЕСА_2 .
Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.
Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі і постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. (а.с.48)
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.67).
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримуть у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. З боку відповідачки Відзив на позовну заяву не подавався. Натомість, відповідачка неодноразово надавала суду заяви про відкладення судового розгляду в зв`язку із хворобою дитини, зі своєю хворобою, але жодного доказу в підтвердження поважності причини неявки не надала.
Представник Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади містав судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю та винести рішення згідно чинного законодавства.
Представник Служба у справах дітей Кам`янської міської радив судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю та винести рішення згідно чинного законодавства.
В зв`язку із ненаданням відповідачкою відзиву на позовну заяву та доказів в підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, 20 березня 2025 року судом було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7)
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.8)
Згідно копії паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.10).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а.с.12)
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.02.2001 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с.13, 14)
Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» про склад сім`ї від 30.07.2024 року, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.15)
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15 жовтня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №485 розірваний. (а.с.16)

За інформацією Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 17.04.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 09.10.2018 по теперішній час. (а.с.17)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.07.2024 року, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на підставі договору дарування ННТ 716584, р.1486, виданий 27.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. (а.с.18)

Згідно довідки за матеріалами ЄО №9066 від 20.07.2024 року, 20.07.2024 року о 16.06 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зараз у заявника конфлікт з колишньою невісткою, яка зі слів заявника продає його майно без його згоди та хоче незаконно заволодіти квартирою, яка належить заявнику. Заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.19)

Згідно висновку про доцільність визнання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення від 18.12.2024 року №8вих-20/1003 Кам`янською міською радою було прийнято рішення про доцільність виселення та визнання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57-58).

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За положеннями ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним, зокрема шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання особі іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ч. 1 ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Таким чином суд приходить до висновку, що реєстрація малолітньої дитини ОСОБА_5 порушує права позивачів, оскільки мати дитини не зареєстрована за спірною адресою.

Враховуючи вищевикладені обставини та керуючись тим, що відповідачкою не доведено в судовому порядку її право на майно, вона не є власником спірної квартири, має інше місце проживання відповідно до свого місця реєстрації: АДРЕСА_2 та своєю реєстрацією у спірній квартирі чинить позивачам, як власникам майна, перешкоди у їх користуванні, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Враховуючи відсутність висловленого позивачами бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивачів.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (квартирою) та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення- задовольнити повністю.

Виселити з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без надання їй іншого житлового приміщення.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою,

що втратила (позбавлена) право користування житловим приміщенням (квартирою),

розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , з

подальшим зняттям з реєстраційного обліку без згоди матері з одночасною реєстрацією за

місцем реєстрації матері дитини за адресою АДРЕСА_2 уд.82.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення - 24 березня 2025 року.

Суддя О.О. Лобарчук