Справа №345/742/25
Провадження № 2/345/583/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , яка 16.09.2015 року посвідчила заповіт, згідно якого усі майнові права та усе належне йому майно заповіла позивачці по справі. Позивачка прийняла спадщину, вступила в управління спадковим майном, оформила спадщину на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння по АДРЕСА_1 їй нотаріус відмовив через відсутність право встановлюючи документів на майно та відсутність документів, які посвідчують частку спадкодавці у спільній сумісній власності на нерухоме майно. Як вбачається з по господарської книги №7 за 1986-1990 р.р. Верхнянської сільської ради, станом на 1990 в будинковолодінні по АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_3 як голова колгоспного двору та її син ОСОБА_4 .. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачка ОСОБА_2 є дочкою позивачки, однак претензій до спадкового майна не має. Інших спадкоємців не має. Тому змушена звернутися до суду й просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 25.02.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче відкрите судове засідання, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Позивачка в поданій суду заяві вказала про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечила щодо задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 посвідчила заповіт, згідно якого усі майнові права та усе належне йому майно заповів позивачці по справі ОСОБА_1 (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу 12.02.2025 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно та відсутністю документа який посвідчує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на нерухоме майно (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про право власності від 10.04.1990 ОСОБА_3 належить житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності (а.с.16).

Як вбачається з по господарської книги №7 за 1986-1990 р.р. Верхнянської сільської ради, станом на 1990 в будинковолодінні по АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_3 як голова колгоспного двору та її син ОСОБА_4 (а.с.17).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.6). .

Згідно довідки Верхнянської сільської ради від 16.10.2024 ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала в будинковолодінні по АДРЕСА_1 . Інших осіб зареєстровано не було. Заповіт посвідчувався 16.09.2015, не змінювався і не відмінявся (а.с.13).

Згідно копії технічного паспорту від 23.01.2025 року об`єктами будинковолодіння розташованого по АДРЕСА_1 є: житловий будинок - під літерою «А», стайня - під літерою «Б», стодола - під літерою «В», вбиральня - під літерою «Г» , ворота №1, огорожа №2,3,4, криниця №5 (а.с.18-27).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 ..

Оцінка суду:

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України «Про власність» в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування

Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991 р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

Оскільки осіб, які б претендували на виділення своєї частки у спільній сумісній власності не має, то не має підстав визначати частки членів колгоспного двору.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 не успадковувала майно будинковолодіння по АДРЕСА_1 , оскільки їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутністю документа який посвідчує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновків, що оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на будинковолодіння по АДРЕСА_1 і інших спадкоємців які б претендували на спадкове майно та обов`язкову частку в ньому немає, відповідач претензій до спадкового майна немає, не заперечує, щодо спадкування будинковолодіння за позивачкою, а тому позов є підставний та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст.1216,1217,1223,1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на спадкове майно, а саме: будинковолодіння в цілому по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя