КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/22224/24

провадження номер: 22-ц/824/5178/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гарницького Павла Петровича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року у складі судді Заставенка М.О., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), заінтересовані особи: комунальне підприємство «Київпастранс», відокремлений підрозділ комунального підприємства «Київпастранс» «Служба колії»,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Подільський ВДВС), заінтересовані особи: комунальне підприємство «Київпастранс» (далі - КП «Київпастранс»), відокремлений підрозділ комунального підприємства «Київпастранс» «Служба колії» (далі - ВП КП «Київпастранс» «Служба колії»).

Скарга мотивована тим, що 05 червня 2023 року ОСОБА_1 прийнято на посаду інспектора з кадрів у ВП КП «Київпастранс» «Служба колії», який є філією КП «Київпастранс», з випробувальним строком на три місяці відповідно до наказу № 110п від 05 червня 2023 року.

Вказувала, що 05 вересня 2023 року вона дізналась про те, що згідно з наказом ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» № 68П від 05 вересня 2023 року вона звільнена з роботи (займаної посади) на підставі ст. 28 КЗпП України. Зазначала, що вона оскаржила вказаний наказ № 68П від 05 вересня 2023 року та рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року у справі №753/8818/24 її було поновлено на займаній посаді з 06 вересня 2023 року. На виконання цього рішення суду їй було видано два виконавчих листа про негайне поновлення її на роботі та про виплату місячної заробітної плати у розмірі 11 676 грн 00 коп. з відрахуванням всіх податків і обов`язкових платежів згідно діючого законодавства.

Зазначала, що головним державним виконавцем Подільського ВДВС Савченко Ю.Й. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 (далі - ВП НОМЕР_2) про поновлення скаржника на посаді інспектора з кадрів у ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» з 06 вересня 2023 року, а 18 вересня 2024 року головним державним виконавцем Савченко Ю.Й. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 (далі - ВП № НОМЕР_1) про виплату скаржнику місячної заробітної плати у розмірі 11 676 грн 00 коп. з відрахуванням всіх податків і обов`язкових платежів згідно діючого законодавства.

29 жовтня 2024 року головним державним виконавцем Савченко Ю.Й. була винесена постанова про закінчення ВП № НОМЕР_2 про поновлення на роботі на підставі наказу від 13 вересня 2024 року № 126-к, яким ОСОБА_1 було поновлено на роботі на посаді інспектора кадрів з 06 вересня 2023 року.

Вказувала, що боржник повторно неправомірно її звільнив із займаної посади, не повідомивши про це головного державного виконавця Савченко Ю.Й. Зазначала, що головний державний виконавець повторно не відкрила виконавче провадження та не скасовувала свою постанову про закінчення ВП № НОМЕР_2 від 29 жовтня 2024 року, яка винесена неправомірно, зважаючи на те, що 15 жовтня 2024 скаржник на пошті отримала лист КП «Київпастранс», у якому був наказ від 13 вересня 2024 року №126-к про поновлення її на посаді інспектора кадрів з 06 вересня 2023 року та вказано про виплату їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі місячної заробітної плати - 11 676 грн 00.коп.

Зазначала, що 16 жовтня 2024 року, прибувши на роботу, їй було повідомлено, що її звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважної причини. Тобто, скаржника повторно було незаконно звільнено із займаної посади.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 повторного звернулась до суду з позовом до боржника про скасування наказу про припинення трудового договору від 11 жовтня 2024 року № 47П, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Указувала, що провадження у даній справі ще не відкрито, але призначено склад суду (справа №753/20766/24). На думку скаржника, зазначені обставини вказують на те, що боржник і надалі вчиняє протиправні дії по відношенню до неї, намагаючись будь-яким способом звільнити її з роботи.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила:

поновити їй процесуальний строк на оскарження дій головного державного виконавця Подільського ВДВС Савченко Ю.Й. щодо винесення постанови про закінчення ВП № НОМЕР_2 від 29 жовтня 2024 року та визнати поважними причини його пропуску;

визнати дії головного державного виконавця Подільського ВДВС Савченко Ю.Й. про винесення постанови про закінчення ВП НОМЕР_2 від 29 жовтня 2024 року неправомірними;

зобов`язати головного державного виконавця Подільського ВДВС Савченко Ю.Й. скасувати постанову про закінчення ВП НОМЕР_2 від 29 жовтня 2024 року;

стягнути з головного державного виконавця Подільського ВДВС Савченко Ю.Й. на свою користь понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу, що становить 25 000 грн 00 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно чинного законодавства виконавче провадження щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом, а повторне звільнення, не є підставою для повторного відкриття виконавчого провадження для виконання рішення суду від 12 вересня 2024 року у справі №753/8818/24 в розумінні норм Закону України «Про виконавче провадження», так як вказане рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі є виконаним ще до дня відкриття ВП НОМЕР_2. Тому суд дійшов висновку, що дії посадових осіб виконавчої служби здійснені у відповідності та в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Гарницький П.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії державного виконавця, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що наказом КП «Київпастранс» про припинення трудового договору за № 47П від 11 жовтня 2024 року скаржника повторно було незаконно звільнено з займаної посади, що вказує на дискримінацію працівника на робочому місці, обмеження її прав та вчинення всіх дій, щоб звільнити скаржника з робочого місця нібито за прогул без поважних причин, який боржник, навмисно влаштував.

Вищезазначені обставини стали підставою для подачі 21 жовтня 2024 року повторного позову до боржника про скасування наказу про припинення трудового договору за № 47П від 11 жовтня 2024 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (справа №753/20766/24).

Зазначені обставини вказують на те, що боржник і надалі вчиняє протиправні дії по відношенню до скаржника, намагаючись будь-яким способом звільнити її з роботи. Тому дії головного державного виконавця Савченко Ю.Й. щодо винесення постанови про закінчення ВП № НОМЕР_2 від 29 жовтня 2024 року є неправомірними, які призвели до порушення конституційних прав скаржника на працю, на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло та інше.

У відзиві на апеляційну скаргу Подільський ВДВС вказує на те, що відповідно до ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Тому керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» 29 жовтня 2024 року головним державним виконавцем Савченко Ю.Й. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Рішення суду виконано до моменту відкриття виконавчого провадження. Наголошує, що виконавче провадження щодо якого винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначені скаржником обставини, а саме, повторне звільнення не є підставою для повторного відкриття виконавчого провадження для виконання рішення суду від 12 вересня 2024 року у справі №753/8818/24 у розумінні норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказане рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі є виконаним ще до дня відкриття ВП НОМЕР_2. З огляду на вищезазначене вважає, що дії посадових осіб державної виконавчої служби здійснені у відповідності та в порядку передбаченому чинним законодавством. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року, яке набрало законної сили, скасовано наказ №68П ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» від 05 вересня 2023 року «Про припинення трудового договору» про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора з кадрів апарату управління ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» на підставі ст.28 КЗпП України (результати випробування при прийнятті на роботу), скасовано наказ №32-к ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» від 26 березня 2024 року про внесення змін до наказу №68П ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» від 05 вересня 2023 року «Про припинення трудового договору» та поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора з кадрів апарату управління ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» з 06 вересня 2023 року (а.с.42-46).

На примусовому виконанні у Подільському ВДВС перебувало ВП НОМЕР_2, відкрите 09 жовтня 2024 року на підставі виконавчого листа № 753/8818/24, виданого 12 вересня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора з кадрів апарату управління ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» з 06 вересня 2023 року (а.с. 60).

Установлено, що наказом управління ВП КП «Київпастранс» «Служба колії» № 126-к від 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора з кадрів з 06 вересня 2023 року (а.с.47).

У суді першої інстанції представник Подільського ВДВС зазначив, що вказаний наказ про поновлення ОСОБА_1 отримано Подільським ВДВС 16 жовтня 2024 року за вх. №20512.

Оскільки головним державним виконавцем Подільського ВДВС Савченко Ю.Й. встановлено, що згідно з наказом №126-к від 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора з кадрів та, відповідно, рішення суду виконано до моменту відкриття виконавчого провадження, то постановою головного державного виконавця від 29 жовтня 2024 року закінчено ВП № НОМЕР_2 (а.с. 63).

Указані обставини підтверджуються навивними у справі доказами та сторонами не заперечуються.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.1 Законом України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до пунктів 5, 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частинами 2, 3 вказаної статті Закону визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч.1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або у зв`язку із визнанням судом, серед іншого, виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (див. висновок Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21).

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що у даній справі безспірно встановлено, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року, з примусового виконання якого у Подільському ВДВС перебувало ВП № НОМЕР_2, відкрите 09 жовтня 2024 року, фактично було виконаним ще до дня відкриття ВП НОМЕР_2, то державний виконавець правомірно виніс постанову від 29 жовтня 2024 року про закінчення цього ВП № НОМЕР_2.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що повторне звільнення заявника не є підставою для повторного відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення суду від 12 вересня 2024 року у справі №753/8818/24, оскільки виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову (абз.2 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відмова посадових осіб Подільського ВДВС щодо повторного відкриття виконавчого провадження та щодо скасування постанови про закінчення ВП № НОМЕР_2 від 29 жовтня 2024 року у даному випадку здійснена у відповідності та в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Інші дії Подільського ВДВС прямо суперечили б ст.19 Конституції України, ст.1, абз.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

З цих же підстав апеляційний суд відхиляє й аналогічні доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для поновлення завершеного виконавчого провадження у зв`язку з повторним звільненням ОСОБА_1 .

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Інші обставини та доводи, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про невідповідність висновків, викладених в ухвалі судді першої інстанції, обставинам справи, та порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гарницького Павла Петровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 березня 2025 року.

Головуючий

Судді: