Справа № 161/3057/24
Провадження № 2/161/1234/25
У Х В А Л А

24 березня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку цивільну справу № 161/3057/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист честі, гідності, ділової репутації, в частині заяви ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/3057/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист честі, гідності, ділової репутації.

24 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді. З підстав, викладених в заяві, заявляє відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненку В.В. від розгляду цивільної справи № 161/3057/24.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Ковтуненка В.В. підлягає визнанню необґрунтованою та залишенню без розгляду в частині з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судом при розгляді заяви встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/3057/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист честі, гідності, ділової репутації.

В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 посилається на те, що о 14.49 годин 13 березня 2025 року в залі судових засідань № 10 Луцького міськрайонного суду Волинської області, суддя Ковтуненко В.В. із застосуванням психологічного та фізичного насильства завадив проведенню відеозйомки судового засідання на портативний засіб позивача, намагався насильно забрати портативний відеозасіб, штовхав, шарпав позивача, намагався виштовхати його з зали засідання. ОСОБА_1 реально злякався за своє життя та здоров`я, оскільки на його думку суддя міг заподіяти позивачу тілесних ушкоджень чи позбавити життя. Крім того, суддя Ковтуненко В.В. надав власну оцінку міри прав позивача та його інтелектуальним здібностям.

Внаслідок чого його дії викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Також в обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 повторно посилається на те, що суддя Ковтуненко В.В. в підготовчому засіданні, призначеному на 15.45 годин 27 січня 2025 року, постановив ухвалу про залишення його позовної заяви без руху та зазначив недоліки позовної заяви, які не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Крім того, безпосередньо в день підготовчого засідання, призначеного на 15.45 годин 27 січня 2025 року, перед його початком, до кабінету судді Ковтуненка В.В. зайшов чоловік у військовій формі разом із представником відповідача, ОСОБА_2 , та перебував там більше 15 хвилин, а після його виходу одразу почалось засідання. Зазначене констатує факт обговорення вказаної судової справи із сторонніми зацікавленими особами. Внаслідок очевидних порушень виникають обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Однак, суд звертає увагу, що зазначені обставини вже були предметом заяви ОСОБА_1 про відвід судді, були розглянуті та оцінені судом в ухвалі суду від 17 березня 2025 року. А тому в цій частині заява ОСОБА_1 про відвід повторно судом не розглядається та підлягає в цій частині залишенню без розгляду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Також суд звертає увагу представника позивача на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ч. 2 статті 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Із змісту заяви про відвід судді достовірно вбачається, що всі без виключення підстави для відводу судді, викладені в заяві позивача ОСОБА_1 є його особистим, довільним та помилковим трактуванням виниклих обставин та положень чинного законодавства, а також незгодою з процесуальними рішеннями судді.

Так, підготовче судове засідання у вказаній справі було призначено на 14.45 годин 13.03.2025 року. При вході до зали судового засідання суддею було помічено, що ОСОБА_1 включив в своєму мобільному телефоні відео камеру і почав проводити відеозйомку. Суд констатує, що на той момент судове засідання головуючим не було відкрите, судом не було у встановленому порядку вирішено відповідне питання, не було заслухано думки інших учасників справи.

При цьому, безпосередньо ОСОБА_1 на зауваження головуючого не повідомив про свій намір здійснювати відеоз йомку судового засідання у встановленому законом порядку, а нагло та зухвало почав вводити головуючого в оману, заявляючи, що ним відеозйомка не проводиться, а його мобільний телефон вимкнений. Зазначена обставина свідчить про недобросовісну поведінку саме позивача, оскільки останнім до матеріалів заяви долучений відеозапис, який ОСОБА_1 безпосередньо в залі суду, з його слів, не здійснював.

Суд констатує, що ОСОБА_1 було вчинено спробу провести саме приховану відеозйомку в судовому засіданні, що не відповідає положенням чинного законодавства.

Також обставини, викладені в заяві, згідно яких головуючий намагався насильно забрати портативний відеозасіб ОСОБА_1 , штовхав, шарпав позивача, намагався виштовхати його з зали засідання не відповідають дійсності, та не підтверджуються безпосередньо відеозаписом, долученим до матеріалів заяви.

Єдина причина, з якої головуючий суддя наблизився до позивача це мета спростувати очевидно неправдиве твердження ОСОБА_1 щодо того, що його мобільний телефон є вимкненим та ним не здійснюється відеозапис.

Також суд звертає увагу, що на відеозаписі, отриманому внаслідок здійснення прихованої відеозйомки, ОСОБА_1 зафіксував осіб, присутніх в залі судового засідання, та які у встановленому законом порядку ще не надавали своєї згоди на проведенні відеозйомки.

Таким чином, саме позивачем допущено протиправну поведінку, яка полягає в спробі провести приховану відеозйомку в залі судового засідання, та введення суду в оману щодо факту здійснення такої відеозйомки.

Внаслідок чого, суд констатує, що така поведінка позивача є лише намаганням домогтися прийняття конкретних процесуальних рішень на свою користь та усунути головуючого від розгляду справи в спосіб та з підстав, не передбачених положеннями чинного законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що всі без виключення обставини, які вказані в заяві ОСОБА_1 як підстави для відводу судді Ковтуненка В.В., є особистими судженнями позивача, маніпуляціями, довільним викладенням виниклих обставин та трактуванням чинного законодавства, особистою незгодою з процесуальними рішеннями суду, та повністю спростовані в ході розгляду заяви, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді в частині, що розглянута відповідно до ухвали суду від 17 березня 2025 року - залишити без розгляду.

В іншій частині визнати відвід ОСОБА_1 - необґрунтованим.

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді в іншій частині передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко