Справа № 211/4837/24
Провадження № 2/211/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

при секретарі Зоріній С.М.

за участі представника позивача Нофенко Н.

відповідача Демидової І.І.

представника відповідача Павленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулися до суду з позовом, який згодом уточнили, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що надає послуги з централізованого опалення відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідачі у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з 01.11.2021 по 21.05.2023 у сумі 21702,74 грн; заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 147,18 грн, інфляційні втрати в сумі 427,23 грн; 3% річних у сумі 259,08 грн, пеня в сумі 310,35 грн, загальна сума 22846,58 грн., а також за період з 22.05.2023 по 31.03.2024 року у сумі 6882 , 87 грн; заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 83 ,40 грн, інфляційні втрати в сумі 52,06 грн; 3% річних у сумі 44,08 грн,, пеня в сумі 53, 63 грн, загальна сума 7116,04 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, та судові витрати.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09.09.2024 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 з якого вбачається, що відповідач не зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 22.05.2023 року, а тому вимоги визнає частково. Та просила стягнути з позивача витрати на адвоката. Представник позивача просила зменшити витрати.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року залучено співвідповідачів по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 наполягала на уточненій позовній заяві, просила задовольнити, пояснила відповідно змісту позову, вказала, що мораторій діяв лише на тих територіях де ведуться бойові дії, м. Кривий Ріг не відноситься.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 позов визнали частково.

В минулому судовому засіданні відповідач ОСОБА_8 заперечувала проти позову, договір з позивачем не укладала, почала проживати у квартирі з 2023 року.

Раніше в судових засіданнях представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 пояснювала, що діяв мораторій та не здійснювалися нарахування інфляційних витрат, 3 % річних та пені. Просила стягнути витрати на правову допомогу.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Як встановлено судом, що відповідачі в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 є споживачами послуг з централізованого опалення, яка надається АТ «Криворізька теплоцентраль», за вказаною адресою в різні періоди , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 з 01.11.2021 по 21.05.2023, а також відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 за період з 22.05.2023 по 31.03.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульованоЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII),Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону№ 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону№ 2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону№ 2189-VIIIвстановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надану послугу здійснюється неналежним чином.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 , складається з:

- за період з 01.11.2021 по 21.05.2023 у сумі 21702,74 грн; заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 147,18 грн, інфляційні втрати в сумі 427,23 грн; 3% річних у сумі 259,08 грн, пеня в сумі 310,35 грн, загальна сума 22846,58 грн.

- за період з 22.05.2023 по 31.03.2024 року у сумі 6882 , 87 грн; заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 83 ,40 грн, інфляційні втрати в сумі 52,06 грн; 3% річних у сумі 44,08 грн,, пеня в сумі 53, 63 грн, загальна сума 7116,04 грн..

Доказів на спростовування зазначеного відповідачами не надано, контррозрахунку не надано, підтвердження, що заборгованість сплачена не надано.

Крім того, згідно з частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14.11.2011 у справі № 6-40цс11).

Як зазначено в Аналізі практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01.07.2014), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20.06.2012 у справі № 6-68цс12, від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат.

Разом з тим, загальновідомим є той факт, що встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (530-ІХ від 17.03.2020), згідно якого, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги;

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка набрала чинності з 24.02.2022, визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Кабінет Міністрів України постановою № 1405 від 29 грудня 2023 р., яка набрала чинності 30.12.2023, вніс зміни в пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», виклавши його в новій редакції та таким чином скасувавши (з дати набрання чинності постановою № 1405) заборону (а не саму постанову № 206) у тому числі на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням. Такий мораторій зберігається лише на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Таким чином постанова № 206 від 05.03.2022 є чинною, але в редакції з урахуванням змін, внесених в тому числі постановою № 1405 від 29.12.2023, які набрали чинності 30.12.2023 року.

В період з 12.03.2020 до 30.06.2023 діяв Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», а з 24.02.2022 року по 31.12.2023 року діяв мораторій, тому позов підлягає частковому задоволенню з врахуванням того, що інфляційні витрати та 3% річних не нараховувалися.

Суд частково погоджується з вимогами позивача про стягнення з відповідачів збитків за ст. 625 ЦК України з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» та постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023, а тому вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, суд задовольняє вимоги щодо стягнення інфляційних витрат, та 3% річних, але з відрахуванням сум за період коли діяли обмеження.

Разом з тим, за положеннями пункту 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Оскільки м. Кривий Ріг не є територією де ведуться бойові дії та/або окупованою територією, а Типовим індивідуальним договором передбачена можливість нарахування пені, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню пеня.

Більше того пеня нарахована за період з 30.12.2023 року коли мораторій вже було знято з територій де не ведуться бойові дії та/або не є окупованими.

Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 280-288 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1, заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2021 по 21.05.2023 у сумі 21702 (двадцять одна тисяча сімсот дві) гривні 74 копійки; заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 147 (сто сорок сім) гривень 18 копійки, інфляційні втрати в сумі 268 ( двісті шістдесят вісім) гривні 44 копійок; 3% річних у сумі 125 (сто двадцять п`ять) гривень 88 копійок, пеня в сумі 310 (триста десять) гривень 35 копійок, загальна сума 22554 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 59 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1, заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 22.05.2023 по 31.03.2024 року у сумі 6882 (шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 87 копійки; заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування в сумі 83 (вісімдесят три) гривні 40 копійок, інфляційні втрати в сумі 14 ( чотирнадцять) гривень 65 копійок; 3% річних у сумі 12 (дванадцять) гривень 68 копійок, пеня в сумі 53 (п`ятдесят три) гривні 63 копійки, загальна сума 7047 (сім тисяч сорок сім) гривень 23 копійок.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок,тобто по 757 ( сімсот п`ятдесят сім) гривень 00 коп. з кожного.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.03.2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат