№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1313/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Шролик І.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу Клименка Тараса Васильовича, подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Шролик І.С., у справі № 756/15338/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 26 листопада 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір № 454805-КС-003 про надання кредиту, підписаний останнім одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,16103334 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми коштів на його банківську картку. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з нього заборгованість, яка станом на 02 листопада 2023 року становить 48 381,52 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 31 131,52 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 250,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 454805-КС-003 про надання кредиту від 26 листопада 2022 року, яка виникла станом на 03 листопада 2023 року, в розмірі 31 520,00 грн., яка складається з: 15 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14 270,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 250,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Компенсовано ТОВ «Бізнес Позика» у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір у розмірі 1 398,87 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Клименко Т.В., який діє в інтересах ТОВ «Бізнес Позика», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 16 411,52 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, згідно з яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» грошову суму в розмірі 16 411,52 гривень заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом згідно договору про надання кредиту №454805-КС-003 від 26 листопада 2022 року, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. На думку представника ТОВ «Бізнес Позика», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом на суму 14 270,00 грн., мотивувавши свої висновки тим, що інша частина процентів в сумі 16 411,52 грн. нарахована поза межами строку дії договору, не врахована у графік погашення та не включена в орієнтовну вартість кредиту. При цьому суд не дослідив умови договору №454805-КС-003 та не надав їм належної оцінки. Так, відповідно до п.2.4 договору визначено знижену процентну ставку за кредитом в день 1,16103334%, та стандартну процентну ставку за кредитом в день 2,00000000%. Пунктом 3.2.2. договору визначено, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору сторони погодили графік погашення заборгованості, який розрахований виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і сплачувати платежі вчасно та у визначеному розмірі. Тобто, якщо позичальник сплачує заборгованість без порушень з повним дотриманням графіку платежів визначеного в графіку, дійсно треба було б сплатити проценти у загальній сумі 14 270,00 грн., оскільки у такому випадку з кожним платежем сума загального боргу, на яку нараховується кожного дня проценти, зменшується. Однак, позичальником графік належним чином не виконувався, що цілком закономірно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості. Перший плановий платіж згідно графіку погашення заборгованості мав бути здійснений 10 грудня 2022 року, але не був здійснений. Тобто, прострочення кредиту почалось з 11 грудня 2022 року, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня прострочення - з 18 грудня 2022 року почалось нарахування процентів по стандартній процентній ставці - 2,00000000% в день. Крім того, ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало проценти після 18 березня 2023 року. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове стягнення заборгованості за процентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 454805-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Відповідно до вказаного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 15 000 грн. шляхом перерахування вказаної суми коштів на банківську картку останнього зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою за кожен день користування кредитом на строк 16 тижнів, тобто до 18 березня 2023 року (а.с. 14-23).

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» № 20.01.0.0.0/7-240213/47712 на ім`я ОСОБА_1 дійсно була видана банківська картка, зазначена в анкеті клієнта. Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_1 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк», 26 листопада 2022 року на рахунок відповідача було перераховано кошти в сумі 15 000,00 грн. (а.с. 82-86).

Проте, ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за вказаним договором.

Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку станом на 02 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 48 381,52 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 31 131,52 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 250,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» та стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 454805-КС-003 про надання кредиту від 26 листопада 2022 року, яка виникла станом на 03 листопада 2023 року, в розмірі 31 520,00 грн., яка складається з: 15 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14 270,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 250,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. В задоволенні іншої частини позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» суд першої інстанції відмовив.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно дослідженого паспорту споживчого кредиту, строк кредитування становить 16 тижнів. Тип процентної ставки фіксована. Розділом 5 паспорту кредитування обумовлений та узгоджений сторонами порядок повернення кредиту, яким передбачено нарахування процентів за користування кредитом 14 270,00 грн., тіла кредиту - 15 000,00 грн. та комісії - 2 250,00 грн., що в сукупності становить 31 520,00 грн. Аналогічні умови кредитування містяться в договорі про надання споживчого кредиту від 26 листопада 2022 року, у п. 2.3 передбачено строк кредитування 16 тижнів. Стандартна процентна ставка 2,0 фіксована, занижена - 1,161, фіксована (пункт 2.4 договору). Термін дії договору до 18 березня 2023 року (пункт 2.7 договору). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 31520 грн (пункт 2.8 договору). Розділ 3 договору містить графік платежів та їх розмір. Відтак, за висновком суду, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 31 520,00 грн., яка складається з: 15 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14 270,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 250,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення відсотків в сумі 16 411,52 грн., не підлягають задоволенню, оскільки нараховані поза межами строку дії договору, не враховані у графік погашення, не узгоджені сторонами та не включені в орієнтовну вартість кредиту.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та не в повному обсязі дослідив умови укладеного сторонами договору.

Так, відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до положень ст.ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

При цьому питання щодо повернення кредиту, нарахування і сплати процентів за користування кредитом визначаються умовами кредитного договору.

Відповідно до укладеного 26 листопада 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 договору № 454805-КС-003 про надання кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми коштів на банківську картку останнього, зі сплатою останнім процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою на строк 16 тижнів.

Відповідно до п. 2.11. договору визначено датою повернення кредиту у повному обсязі 18 березня 2023 року.

Пунктом 2.4 договору визначено два види процентної ставки - стандартна та знижена. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000%, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16103334%, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору.

Згідно з п. 3.2.3. договору сторонами було передбачено повернення кредиту, сплату процентів та комісії за відповідним графіком платежів, який передбачає зобов`язання позичальника внесення в рахунок повернення кредиту, сплати процентів та комісії восьми періодичних платежів в розмірі 3 940,00 грн. до 10 грудня 2022 року, 24 грудня 2022 року, 07 січня 2023 року, 21 січня 2023 року, 04 лютого 2023 року, 18 лютого 2023 року, 04 березня 2023 року та 18 березня 2023 року. При цьому у графіку вказано, що загальна сума платежів за договором складає 31 520,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - загальна сума платежів по кредиту, 14 270,00 грн. - загальна сума платежів по процентах, 2 250,00 грн. - загальна сума платежів по комісії (а.с. 14).

Разом з тим, п. 3.2.2. договору визначено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. Нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Також, в п. 3.2.3 договору сторони погодили, що графік погашення заборгованості розрахований виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і сплачувати платежі вчасно та у визначеному розмірі.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 не виконував графік погашення заборгованості, що відповідно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості.

Як було зазначено, відповідно до умов договору перший плановий платіж згідно графіку погашення заборгованості мав бути здійснений відповідачем 10 грудня 2022 року.

Тобто, виходячи з положень п. 2.4., 3.2.2., 3.2.3 договору, починаючи з восьмого дня прострочення - з 18 грудня 2022 року нарахування процентів мало здійснюватися по стандартній процентній ставці - 2,00000000% в день.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про нарахування ТОВ «Бізнес Позика» процентів за користування кредитом поза межами строку дії договору, оскільки такі висновки не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 18 березня 2023 року, тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після 18 березня 2023 року розмір нарахованих процентів не збільшувався (а.с. 11-13).

Як вбачається з наданих суду розрахунків, нараховані ТОВ «Бізнес Позика» проценти у загальній сумі 31 131,52 грн. включають в себе проценти, нараховані за період з 26 листопада 2022 року по 17 грудня 2022 року за зниженою процентною ставкою 1,16103334% у сумі 3 831,52 грн. та проценти, нараховані за період з 18 грудня 2022 року по 18 березня 2023 року за стандартною процентною ставкою 2,00000000% у сумі 27 300,00 грн., що відповідає умовам укладеного сторонами договору.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржив.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягала стягненню заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 31 131,52 грн.

Таким чином, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року підлягає зміні у частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика». З урахуванням вказаних висновків всього за договором № 454805-КС-003 про надання кредиту від 26 листопада 2022 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягала стягненню заборгованість в розмірі 48 381,52 грн., з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 31 131,52 грн. - заборгованість по процентах; 2 250,00 грн. - заборгованість за комісією.

Також, підлягає зміні і рішення суду першої інстанції і в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід другої групи, пропорційно до задоволених вимог ТОВ «Бізнес Позика» підлягає компенсуванню за рахунок держави 2 147,20 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 3 220,80 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Клименка Тараса Васильовича, подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року змінити в частині визначення розміру заборгованості за договором № 454805-КС-003 про надання кредиту від 26 листопада 2022 року, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 454805-КС-003 про надання кредиту від 26 листопада 2022 року в розмірі 48 381,52 грн., з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 31 131,52 грн. - заборгованість по процентах; 2 250,00 грн. - заборгованість за комісією.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» за рахунок держави 2 147,20 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 3 220,80 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді