Справа № 749/210/25
Номер провадження 2/749/136/25
"24" березня 2025 р. м.Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М. С.
секретаря Михалевич М. В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ у порядку загального позовного провадження цивільну справу №749/210/25 за позовом ОСОБА_1 до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять вказані земельні ділянки. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса, 12.12.2014 р. була відкрита спадкова справа № 236/2014. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із наявністю виправлень у державному акті, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 74/02-31 від 29.01.2025. У зв`язку з вищевикладеним позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому змушений звернутися до суду.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 12.02.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 03 березня 2025 року. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у державного нотаріуса Сновської державної нотаріальної контори Корюківського району Чернігівської області Васильченко Т. П. завірену належним чином копію спадкової справи № 236/2014, спадкодавець ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27.02.2025 р. від Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, з якої вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 03.03.2025 р. витребувано від відділу у Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області інформацію про те, чи видавався акт на право приватної власності на землю ОСОБА_2 ; чи видавався акт на право приватної власності на землю ОСОБА_3 ; від Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області - інформацію про те, чи проживала в селі Загребельна Слобода Корюківського (Сновського, Щорського) району Чернігівської області ОСОБА_3 ; чи проживала в селі Загребельна Слобода Корюківського (Сновського, Щорського) району Чернігівської області ОСОБА_2 . Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 24 березня 2025 року.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 13, 39).
Як вбачається із копії довідки Новоборовицької сільської ради від 03.12.2014 р., на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна (а. с. 41).
Позивач є сином ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 12), та є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, що вбачається із копії заповіту від 19.12.2000 (а. с. 42).
Як вбачається із копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 010059, вказаний акт було видано ОСОБА_3 на підставі рішення Новоборовицької сільської Ради народних депутатів від 17 грудня 2001 року (17 сесія 23 скликання).
У акті містяться виправлення: « ОСОБА_4 » закреслено, згори написано « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 » закреслено, знизу зазначено «В. М.». Також в акті міститься текст наступного змісту: « ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не читати, написаному ОСОБА_5 , ОСОБА_8 вірити» (а. с. 15, 43).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2025 р. № 74/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявними виправленнями у державному акті (а. с. 16, 47).
Згідно відповіді Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 14.03.2025 р. № 15-06/39 у селі Загребельна Слобода Корюківського (Сновського, Щорського) району ОСОБА_3 не проживала. ОСОБА_2 була зареєстрована з 1978 року та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , знята з реєстрації у зв`язку зі смерть у 2014 році (а. с. 59).
Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 19.03.2025 р. № 25-0.331-1564/2-25, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 згідно свідоцтва про правол на спадщину за законом від 12.04.2001 р. № 902 успадкувала від ОСОБА_9 право на земельну частку (пай) по сертифікату серії ЧН № 024761, розміром 3, 69 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП ім. Ватутіна на території Новоборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області, зареєстрованого 29.07.1996 за № 397.
Відповідно до розробленого Проекту організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Ватутіна Щорського району Чернігівської області (2001 рік) та списку членів КСП ім. Ватутіна та пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай), ОСОБА_2 по сертифікату серії ЧН № 024761 розподілено земельну частку (пай) № 293 рілля та № 293 багаторічні насадження.
ОСОБА_2 взамін вказаного сертифікату отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 010059.
У відповіді також зазначається, що в місцевому архіві зберігається архівний примірник державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 010059 на ім`я ОСОБА_3 .
Відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну ділянку власникам сертифікатів із земель колишнього КСП ім. Ватутіна на території Новоборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області (2008 рік) ім`я ОСОБА_3 включене до списку громадян Новоборовицької сільської ради колишнього Щорського району Чернігівської області, яким необхідно виготовити державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів на земельні частки (паї) із земель КСП ім. Ватутіна (пасовища), але участь у жеребкуванні розподілу земельної ділянки (паю) ОСОБА_3 не приймала. Ім`я ОСОБА_2 у даному списку відсутнє (а. с. 61-73).
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зважає на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно пунктів 16, 17 розділу 10 Перехідні положення ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
У п. 1 розділу 10 Перехідні положення ЗК Українизазначено: установити, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Згідно абз. 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ).
Громадяни та юридичні особи, відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Тобто, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ЧН № 024761 мала право на земельну частку (пай) № 293 рілля та № 293 багаторічні насадження, реалізувала своє право на отримання державного акту взамін сертифікату та отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 010059 (пай № 293, площа 2, 929).
ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай) по сертифікату серії ЧН № 024761, пай № 397, площа 3, 60 в умовних кадастрових гектарах, тобто щодо інших номеру паю та площі земельної ділянки, ніж зазначені в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 010059. При цьому, з наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області інформації не вбачається, що ОСОБА_3 належав інший, крім зазначеного, сертифікат на право на земельну частку (пай), в тому числі і щодо паю № НОМЕР_3 , а також вбачається, що своє право на отримання державного акту взамін сертифікату вона не реалізувала.
Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що право власності на земельні ділянки за державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 010059 виникло саме у ОСОБА_2 та було набуто позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.
Відтак, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.25, 28, 1223, 1265 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Щорський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев