Справа № 331/1673/25
Провадження № 2/331/1631/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування в особі Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просить суд :

1. Визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання її батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та/або будь-яким іншим особам змінювати місце проживання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця проживання з батьком на місце проживання з матір`ю та/або будь-якою іншою особою.

3. Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та/ або будь-яких інших осіб, за обставин зміни місця проживання дитини повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку протягом одного календарного дня та передати дитину батькові.

4. У разі не повернення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку протягом одного календарного дня відібрати/відбирати негайно у матері та/або будь-яких інших осіб, у яких знаходиться дитина, та повернути дитину її батьку.

5. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вивозити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з території України.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до п. 4, 5 ч. 3, ч. 6 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.3 ст.83 ЦПК України).

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач, пред`являючи позов про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , із посиланням на положення ч. 1 ст. 161 СК України обґрунтовує його тим, що відповідачка, з якою проживає дитина, чинить йому перешкоди в реалізації його прав щодо виховання дитини, неналежним чином здійснює виховання дитини. В той же час позивач та відповідач мають зареєстроване місце проживання за однією адресою, будь-яких доказів щодо їх окремого проживання до позовної заяви не додано.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином визначення місця проживання дітей у судовому порядку можливе лише за наявності між батьками спору щодо цього.

Разом з тим, в позовній заяві позивач, посилаючись на положення ст. 161 СК України, не зазначив обставин наявності спору між сторонами саме щодо визначення місця проживання дитини, можливості його врегулювання в позасудовому порядку та доказів щодо цього.

Крім того, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови даних органів у розгляді його звернення.

У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) вказано, що "під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло".

Так, обираючи спосіб захисту порушеного права, позивачу необхідно визначитись із самими обставинами в цій частині відповідно до заявленого ним предмету позову, а також вказуючи на неправомірну поведінку відповідачки щодо дитини, зазначити в чому саме такі дії полягають, а також зазначити докази щодо цього.

Не містить позовна заява і зазначення доказів по наведеним у позовній заяві обставинам неналежного виховання відповідачкою дитини, а також зазначення доказів в підтвердження обставин, що позивач може забезпечити за місцем свого проживання належні умови для виховання та розвитку дитину.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

В порушення вказаних норм закону позивачем не додано до позовної заяви висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, а також не надано доказів щодо звернення до органу опіки та піклування з цього приводу.

Також, в порушення п. 4, 5 ч. 3, ч. 6 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині: заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та/або будь-яким іншим особам змінювати місце проживання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця проживання з батьком на місце проживання з матір`ю та/або будь-якою іншою особою; зобов`язання відповідача та/ або будь-яких інших осіб, за обставин зміни місця проживання дитини повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку протягом одного календарного дня та передати дитину батькові; у разі не повернення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку протягом одного календарного дня відібрати/відбирати негайно у матері та/або будь-яких інших осіб, у яких знаходиться дитина, та повернути дитину її батьку; заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вивозити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з території України.

Позивач відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України повиен конкретизувати зміст позовних вимог і зазначити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні відповідно до положень статті 16 Цивільного Кодексу України. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Також, частиною 2 ст. 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду не додала до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі .

Так, у позовній заяві позивачем зазначено 5 самостійних позовних вимог немайнового характеру до відповідача, однак судовий збір сплачено лише за одну вимогу немайнового характеру.

Беручи до уваги те, що позивачем не сплачено судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру, позивачу слід доплатити судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру, надавши докази сплати 3 875,84 гривень (1211,20 гривень* 4 * 0,8= 3875,84 гривень).

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування в особі Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про визначення місця проживання дитини- залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: О.Є. Жукова