РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1467/24

Провадження №2/568/53/25

26 березня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Гладка О.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Малиновської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби в місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 13 липня 2007 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . В шлюбі в них народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12.12.2016 року шлюб між ними було розірвано та стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2016 року і продовжувати до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Також вказаним рішенням стягнуто додаткові витрати на утримання доньок в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожну дитину на період навчання в ГО «Школа мистецтва танцю Едельвейс» та дитячо-юнацькій спортивній школі №2.

З січня 2017 року виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду про стягнення аліментів, перебуває на виконанні в Рівненському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області. 26 січня 2017 року державний виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача та направлено для виконання до в/ч НОМЕР_1 , де проходив службу позивач.

На даний час матеріальне становище позивача значно погіршилось, оскільки 07.07.2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_7 та в шлюбі народилась донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З народженням дочки, дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує щомісячну одноразову допомогу в розмірі 860 гривень.

12 червня 2024 року Рівненським районним судом видано судовий наказ, відповідно до якого з позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 червня 2024 року і до повноліття дитини. Окрім того, донька з раннього віку потребує спеціального харчування на основі козиного молока, по причині алергії на білок коров`ячого молока. на придбання харчування для дитини щомісячно витрачаються значні суми, оскільки одна пачка суміші « ОСОБА_9 » коштує 1529 гривень.

Також, за час війни позивач був неодноразово поранений, мав контузії, значний час перебував на лікуванні в госпіталях, та в зв`язку з погіршенням стану здоров`я був переведений з в/ч НОМЕР_2 на службу до ІНФОРМАЦІЯ_6 . З огляду на вказане, заробітна плата позивача значно знизилась та складає 23347,49 гривень.

На даний час з позивача стягуються аліменти за виконавчим листом на №569/12441/16-ц від 16.01.2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розмірі 50% від заробітку та по 400 гривень додаткових витрат та за судовим наказом №570/2904/24 від 02.07.2024 року на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі 25% за заробітної плати, а всього 75% заробітку.

З січня 2017 року по даний час стягнення та перерахування аліментів здійснюється із заробітку, як військовослужбовця, військовою частиною. Позивач був впевнений. що аліменти стягуються належним чином та перераховуються відповідача, як отримувачу аліментів. Тим більше, згідно інформації відділу ДВС станом на 30.06.2017 року заборгованість по аліментах відсутня, та переплата по виконавчому листі становить 985,45 гривень.

10 липня 2024 року державним виконавцем відділу ДВС в м.Рівному на запит позивача надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно з яким за період з 29.09.2016 року по 31.05.2024 року становить 547671,39 гривень та заборгованість з додаткових витрат на утримання дітей складає 27300,00 гривень, а всього заборгованість складає 574991,39 гривень.

Обов`язок щодо правильності відрахування та перерахування аліментів покладений на бухгалтера військової частини, а обов`язок щодо контролю за сплатою аліментів покладений на державного виконавця. Борг зі сплати аліментів виник не з вини позивача та є непосильним фінансовим тягарем.

З врахуванням викладених обставин, з огляду на зміну сімейного стану, погіршення стану здоров`я та матеріального стану, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання доньок до 4/10 частки всіх видів заробітку (доходу) та звільнити від сплати заборгованості по аліментах.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позов необґрунтованим та безпідставним. У відзиві вказує, що посилання позивача на зміну матеріального стану, з вказівкою на те, що змушений витрачати значні кошти на утримання дочки ОСОБА_8 , яка народилась в іншому шлюбі, не заслуговують на увагу, оскільки аліменти на утримання доньки стягуються на підставі судового наказу, виданого Рівненським районним судом 02.07.2024 року. Позивачем не долучено доказів на підтвердження сплати аліментів згідно вказаного наказу. Також не заслуговують на увагу посилання позивача на погіршення стану здоров`я в зв`язку з пораненням, на які він змушений витрачати значні кошти, оскільки такі докази суду не надано. Окрім того, рішенням Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України в період воєнного стану, військовослужбовцям, які дістали поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язані із захистом Батьківщини, здійснюється виплата одноразової винагороди в розмірі 100000 гривень за весь час безперервного перебування на стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою після тяжкого поранення. Також спростовуються посилання позивача на ту обставину, що відпала потреба у стягнення додаткових витрат на дітей в зв`язку з їх навчанням в ГО «Школа мистецтва танцю Едельвейс» та дитячо-юнацькій спортивній школі №2, оскільки діти на займаються в позашкільних закладах. Довідки, надані ГО «Школа мистецтва танцю Едельвейс» та дипломи, якими нагороджені діти, за участь в різноманітних конкурсах та змаганнях підтверджується їх успішне навчання. Окрім того, просить суд врахувати, що визначені судом додаткові витрати в зв`язку з зайняттям дітей в позашкільних закладах за період з їх присудження не стягувались, про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментах. Щодо вимоги звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, то намагання перекласти відповідальність по сплаті аліментів на бухгалтера військової частини безпідставне, оскільки позивачу достеменно відомо про обов`язок сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів доходу. Підстав для зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах не має, просить у позові відмовити.

26 листопада 2024 року позивачем подано заяву про зміну предмета позовних вимог, відповідно до якої просить змінити розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання доньок з частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, у стягненні додаткових витрат на утримання доньок відмовити.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2007 року, який рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року розірвано. (а.с.15-16)

В шлюбі в них народилося четверо дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких сторони вказані батьками. (а.с.17, 18, 19, 20)

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2016 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. (а.с.21-23).

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 25.01.2017 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №569/12441/16-ц від 16.01.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей. (а.с.26)

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 26.01.2017р. звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , що отримує дохід у в/ч НОМЕР_1 в розмірі 70% до виплати загальної суми заборгованості, після погашення заборгованості згідно виконавчого документу, а саме в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2016 року. (а.с.28-29)

Згідно свідоцтва про шлюб 07 липня 2022 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_15 (а.с.31).

В шлюбі з них народилася дочка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.32)

Судовим наказом, виданим Рівненським районним судом 12 червня 2024 року, з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 10 червня 2024 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. (а.с.37)

Згідно довідки в/ч НОМЕР_3 від 04.10.2022 №575 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання службових обов`язків та захисту Батьківщини поблизу населеного пункту Миколаївка Луганської області внаслідок ракетно-артилерійського обстрілу отримав акубаротравму. (а.с. 38)

Згідно довідки в/ч НОМЕР_3 від 04.10.2022 №576 ОСОБА_1 17.06.2022 року під час виконання службових обов`язків та захисту Батьківщини поблизу населеного пункту Миколаївка Луганської області внаслідок ракетно-артилерійського обстрілу отримав осколкове поранення двох верхніх кінцівок. (а.с. 39)

Згідно довідки в/ч НОМЕР_2 від 05.10.2022 №763 ОСОБА_1 24.09.2022 року під час виконання службових обов`язків та захисту Батьківщини поблизу населеного пункту Спірне Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу отримав вогнепальне осколкове поранення в/3лівого плеча, вогнепальне насрізне кульове поранення в/3 лівого стегна. (а.с.40)

Згідно консультативного висновку лікаря-кардіолога ТОВ Медичний центр «Ендоклінік» від 15.11.2023 року ОСОБА_1 встановлено діагноз: вроджена вада серця -функціонально двостулкового аортального клапана, недостатність аортального клапана ІІ ст., недостатність мітрального клапана І ст., симптоматична артеріальна гіпертензія. серцева недостатність О-І ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка, дисліпідемія, гіперурикемія. (а.с.42)

ОСОБА_1 16.05.2024 року проведено огляд офтальмолога ТзОВ «Львів Медікал Центр» за скаргами на зниження гостроти зору обох очей. (а.с.43)

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4202 ОСОБА_1 з 22.10.2024 року по 06.11.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в госпіталі з медичної частини НОМЕР_4 з діагнозом: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, вроджена вада серця -функціонально двостулкового аортального клапана, недостатність аортального клапана І ст., наслідки ЗЧМТ, струсу головного мозку (13.06.2022, 21.06.2022, 24.09.2022) у вигляді цефалгічного синдрому, посттравматична (24.09.2022) невропатія серединного та ліктьового нервів зліва. (а.с.148)

Звітами в/ч НОМЕР_2 про здійснення відрахування та виплат за період з грудня 2017 року по червень 2024 року підтверджено про здійснення відрахувань із доходу ОСОБА_1 за постановою від 26.01.2017 ВП №53273824. (а.с.52,53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60)

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби в місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.07.2024 року № 182938 надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим листом №569/12441/16-ц від 16.01.2017 року виданого Рівненським міським судом, відповідно до якого станом на травень 2024 року заборгованість складає 547671,39 гривень (а.с.61-63)

Станом на 27 листопада 2024 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів складає 728993,94 гривень. що підтверджується розрахунком державного виконавця відділу державної виконавчої служби в місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.11.2024 року №300839. (а.с.205-206)

ОСОБА_1 з серпня 2024 року перебуває на посаді начальника Рівненського ТЦКСП та отримує щомісячний дохід в розмірі 25347,49 гривень, згідно довідки про доходи №475 від 22.08.2024 року. (а.с.65)

Допитана в судовому засіданні в якості свідка державний виконавець відділу ДВС в м.Рівному Приступа І.В. пояснила, що в її провадженні з липня 2024 року перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_17 аліментів на утримання дітей в розмірі частки всіх доходів. Тоді ж нею було виявлено заборгованість по сплаті аліментів та встановлено, що з грудня 2022 року аліменти стягуються не в повному розмірі. При отриманні звітів про здійснення відрахувань та виплати в/ч НОМЕР_2 встановлено, що фінансова частина військової частини проводить відрахування аліментів, обмежуючись максимальним розміром аліментів, визначених ст.161 ЦПК України - не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. З огляду на те, що аліменти з ОСОБА_1 стягувались не в повному розмірі, виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник фінансової служби в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_18 пояснив, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_17 аліментів на утримання дітей перебував на виконанні з часу перебування останнього на службі у військовій частині. На виконання вимог законодавства фінансовою частиною державному виконавцю надавались звіти про здійснення відрахувань та виплат з доходу ОСОБА_17 .

Згідно ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. -

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України презюмується необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін у його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою ВРУ №789-XII від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей (ст. 3).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право пред`явити позов з вимогою зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Сулу України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № З віл 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Тобто з аналізу даної правової норми вбачається, що питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини (дітей), оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини (дітей) з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що підстав для зменшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, а відповідно і для задоволення позову, - немає. Позивач працевлаштований, перебуває на службі у лавах ЗСУ, отримує значний стабільний дохід, що спростовує його доводи про погіршення майнового стану та неспроможність сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі.

Посилання позивача на незадовільний стан здоров`я та погіршення матеріального становища на увагу не заслуговують. Судом дійсно встановлено, що позивач тричі 17.06.2022, 21.06.2022 та 24.09.2022 року) отримував травми під час проходження військової служби та виконання військового обов`язку, однак згідно представленої медичної документації, останній не хворіє на тяжку хворобу, також позивач не надав документи, які б свідчили про втрату ним працездатності, навпаки, він продовжує військову службу, а отже є працездатним. Також позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження витрат на його лікування, як і немає доказів погіршення матеріального становища в порівнянні з датою винесення рішення суду про стягнення аліментів від 12.12.2016 року. Наданий консультативний висновок, довідка про огляд лікаря-офтальмолога, виписка із медичної карти стаціонарного хворого, не підтверджують погіршення стану здоров`я після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, оскільки свідчать про наявність вроджених вад.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача, що підставою для зменшення аліментів є перебування на його утриманні дружини та дитини від другого шлюбу. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі №565/2071/19. Тому зміна сімейного стану позивача і наявність дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та не свідчить про погіршення матеріального стану. Окрім того, суду не надано доказів перебування вказаного судового наказу на виконанні.

Батьки, народжуючи дітей, мають нести і відповідальність за їх утримання. Одні діти не повинні мати переваги над іншими. В даній ситуації сплата аліментів розміром 1/2 доходу на чотирьох дітей від першого шлюбу відповідають встановленим в законодавстві мінімальним нормам сплати аліментів на дітей і при цьому ще залишається частина доходу для забезпечення життєдіяльності позивача.

На думку суду, сплата аліментів у розмірі на дитину не є надмірним тягарем для позивача, а зменшення розміру аліментів завадить належному забезпеченню дітей сторін та суперечитиме їх інтересам. В такій категорії справ суд керується принципом забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментах, суд зазначає, що і ця вимога не підлягає до задоволення внаслідок безпідставності. По суті позивач мотивує утворення боргу лише одним він був офіційно працевлаштований, отримував стабільний дохід та відповідальність за правильність та своєчасність відрахувань щодо сплати аліментів лежить на фінансовій частині та державному виконавцю.

Але така позиція не заслуговує на увагу - в судовому рішенні про стягнення аліментів чітко зазначено розмір аліментів: 1/2 частки від видів доходів (заробітку) щомісячно. Позивач проходив службу в лавах ЗСУ та з грудня 2022 року отримував щомісячно 100000 гривень додаткової винагороди, яка виплачується військовослужбовцям на період воєнного стану. Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , начальник фінансової служби військової частини, де проходив службу позивач, з додаткової винагороди вираховувались аліменти на користь ОСОБА_2 в максимальному розмірі не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Вказане суперечить чинному законодавству, яким передбачено що максимальний розмір аліментів обмежується 10 прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку з розрахунку на кожну дитину. За вказаних обставин, у позивача з грудня 2022 року виник борг по сплаті аліментів в розмірі 728993,94 грн. не через непереборні об`єктивні обставини, а тому що з позивача стягувалися аліменти не у встановленому розмірі, тобто внаслідок не належного виконання рішення суду. Матеріали справи не містять жодних доказів, які би вказували, що борг утворився з інших поважних причин. З огляду на вищевказане, зазначені позивачем у позовній заяві доводи не можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи викладене, а також враховуючи інтереси дітей, на утримання яких стягнуті аліменти для забезпечення достатнього матеріального рівня їх життя, позовні вимоги в частині звільнення від заборгованості по аліментам задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про відмову у стягненні додаткових витрат на утримання доньок.

Рішенням Рівненського міського суду від 12 грудня 2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 100 гривень щомісячно на кожну дитину на період навчання в ГО «Школа мистецтва танцю Едельвейс» та дитячо-юнацькій спортивній школі №2.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач з вимогою про припинення стягнення додаткових витрат на утримання доньок не звертався. Окрім того, як встановлено в судовому засідання діти продовжують займатись в ГО «Школа мистецтва танцю Едельвейс», а тому вимога про відмову у стягненні додаткових витрат на утримання доньок не підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору позивачем в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби в місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНКОПП НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа, без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби в місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження м.Рівне вул.Замкова. 22а Рівненської області.

Суддя В.О. Троцюк