Справа № 646/1092/23
№ провадження 2/646/263/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.25 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова складі головуючого судді Демченко І.М., за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

за участю представника позивача Жилко С.Е., представника відповідача Тітова І.Б.,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом Харківської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 610138800:03:01160194 загальною площею 0,1657 га по АДРЕСА_1 за період з 19.10.2020 по 28.02.2022 у сумі 895 595, 94 грн.

Представником відповідача до суду подано клопотання про закриття провадження у справі, де він посилається на наступні підстави. Впозовній заяві позивач, надаючи розрахунок існуючої заборгованості і наводячи свій розрахунок зазначав, що частину заборгованості ним було отримано, в якості сплати податкових зобов`язань відповідачем, як суб`єктом підприємницької діяльності. Сума отриманих грошових коштів були самостійно визначені відповідачем при поданні податкової звітності, як фізичною особою-підприємцем. Так само, за текстом позовної заяви позивач посилається на лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 03.02.2023 року № 1484/5/20- 40-24-05-07, саме на підставі якого позивачем було визначену суми сплачених зобов`язань в розмірі 123 970, 96 грн. і тих грошових коштів, що не отримав позивач в розмірі 895595,94 грн.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд має не лише перевірити доведеність тверджень позивача наданими ним доказами до матеріалів справи, але й вирішити питання про те, чи не підлягає справа закриттю чи поверненню позовної заяви.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України). В свою чергу, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 ст. 19 ЦПК), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України). Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст. ст. 19-22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). В постановах Верховного Суду відзначено, що позовні вимоги пов`язані з набуттям права власності на земельну ділянку і наслідками його набуття мають розглядатися в порядку господарського судочинства. Так, використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 відбувалось в рамках господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Саме в ході здійснення підприємницької діяльності суб`єкт отримував дохід від вказаної господарської діяльності, з якої в тому числі сплачував податкові зобов`язання щодо земельної ділянки. Вказане не заперечує і сам позивач посилаючись на лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 03.02.2023 року № 1484/5/20-40-24-05-07. На підставі якого, зменшив розмір безпідставно збережених коштів вирахувавши визначені платником податкові зобов`язання за користування земельною ділянкою, як фізичною особою-підприємцем.

Враховуючи положення чинного законодавства та практику Верховного Суду сформовано сталу позицію, що суду слід закривати провадження у справі, оскільки спір в частині стягнення безпідставно збережених коштів від господарської діяльності не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства, адже суб`єктний склад і предмет спору не відноситься до юрисдикції місцевого загального суду. При вирішенні питання про закриття провадження у справі з підстав порушення правил юрисдикції посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).

Враховуючи вказане та фактичні обставини справи при вирішення питання про доведеність заявлених позовних вимог передусім, судом має бути вирішено питання юрисдикції спору за для не допущення ухвалення незаконного рішення. Визначальною ознакою справи господарської юрисдикції є суть (зміст, характер) спору, а у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними. В рамках заявлених позовних вимог позивач вимагає відновити його порушене право на отримання коштів від користування його майном, а зазначені дії були вчинені суб`єктом господарювання, який не долучений до розгляду справи. На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. 255, 256 ЦПК України, просить закрити провадження в справі позовних вимог позивача в рамках даної цивільної справи.

Представник позивача вважав, що представник відповідача повинен був звернутися з вказаним клопотанням раніше, адже справа вже перебуває у провадженні суду тривалий час. На це представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 з початку військового вторгнення російської федерації і до теперішнього часу перебуває за кордоном, він має складнощі у спілкуванні із своїм клієнтом та необхідністю підготовки узгодженої з нею правовою позицією щодо заявленого позову, тому лише тепер підготував дане клопотання.

Заслухавши позиції представників сторін, суд приходить до такого висновку.

За положеннями ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п.1 ч.1 ст.255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів: витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця з 26.11.2010 року, є платником єдиного податку 3 групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні, що підтверджується податковими деклараціями за 2022 рік. Земельна ділянка з кадастровим номером 610138800:03:01160194 загальною площею 0,1657 га по АДРЕСА_1 використовується з цільовим призначенням для здійснення підприємницької діяльності ( про що свідчить також витяг з Державного земельного кадастру та лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 03.02.2023 року № 1484/5/20-40-24-05-07).

Таким чином, спір в частині стягнення безпідставно збережених коштів від господарської діяльності не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства, адже суб`єктний склад і предмет спору не відноситься до юрисдикції місцевого загального суду.

Що стосується доводів представника позивача про порушення представником відповідача строку подання даного клопотання, суд зауважує, що закриття провадження у справі, за наявності для того підстав, може відбуватися на стадії судового розгляду при надходженні до суду відповідного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.255,256 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Харківської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку- закрити, роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом до Господарського суду Харківської області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з моменту її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні- в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя Демченко І.М.