Справа № 279/515/25
Провадження № 2/279/646/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/515/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання припиненим та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання припиненим та визнання права власності. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 12.10.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові

кошти в сумі 100 000, 00 грн., у строк до 31.12.2023 року. Однак ОСОБА_2 грошові кошти у визначений строк не повернув. 19.01.2024 року він звернувся до ОСОБА_2 із письмовою вимогою про повернення грошових коштів отриманих за борговою розпискою від 12.10.2022 року у місячний строк з дня отримання вимоги, яка була отрима ОСОБА_2 20.01.2024 року. Крім того, 20.01.2024 року, при особистій зустрічі та отриманні вимоги ОСОБА_2 не заперечував факту наявності у нього боргових зобов`язань в сумі 100 000, 00 коп., а також факту прострочення ним виконання зобов`язання по поверненню боргу. Зазначив, що повернути борг у готівковому виразі він можливості не має в зв`язку із скрутним матеріальним становищем, однак запевнив, що вживає всіх можливих заходів для швидкого повернення коштів. 16.02.2024 року при особистій зустрічі ОСОБА_2 було запропоновано виконати взяті на себе зобов`язання по поверненню боргу шляхом передачі у власність ОСОБА_1 відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Разом з листом відповіддю на вимогу ОСОБА_2 було надано копію правовстановлюючого документу на транспортний засіб, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Розглянувши пропозицію ОСОБА_2 , щодо передачі у власність відступного, а саме - транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , усно при зустрічі та листом від 19.02.2024 року він повідомив ОСОБА_2 про те, що не заперечує проти виконання ним зобов`язання по поверненню коштів отриманих в борг в сумі 100 000, 00 грн. шляхом передачі відступного, а саме - транспортного засобу марки «Камаз»1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Вони також при зустрічі домовились, що перереєстрація транспортного засобу на ім`я ОСОБА_1 має відбутись до 29.02.2024 року. Відповідач передав йому оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Однак, у обумовлений між ними строк, тобто до 29.02.2024 року ОСОБА_2 свого зобов`язання в частині вжиття заходів щодо перереєстрації транспортного засобу не виконав. Просить визнати припиненим за згодою сторін зобов`язання ОСОБА_2 по сплаті боргу у розмірі 100 000,00 грн. на користь ОСОБА_1 внаслідок передання боржником кредиторові відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, модель 43101, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 . Визнати за ним право власності на транспортний засіб марки «Камаз» 1989 року випуску, модель 43101, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 . Також просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору.

Справа розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання , відзив на позов не подав.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки про причини повернення/досилання конверт повернувся до суду із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.

Крім того, про розгляд справи відповідач був повідомлений шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористалась, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 28.01.2025 року.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 12.10.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 100 000, 00 грн., у строк до 31.12.2023 року. Однак ОСОБА_2 грошові кошти у визначений строк не повернув.

Сторонами було досягнуто згоди на передачу у власність ОСОБА_1 відступного відступного у виді транспортного засобу марки «Камаз» 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , в рахунок виконання зобов`язання по поверненню коштів за договором позики.

Зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (стаття 605 ЦК України).

Аналіз статті 605 ЦК свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року в справі № 201/16327/16-ц (провадження № 61-43384св18) вказано, що «правочин є найбільш розповсюдженим юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки в учасників цивільних правовідносин. До односторонніх правочинів, зокрема, відноситься: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Між цим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може виступати видання довіреності двома та більше особами, спільний заповіт подружжя та ін. Аналіз розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків).

У статті 600 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Обов`язковість досягнення згоди щодо припинення зобов`язань відступним тягне за собою необхідність відповідної фіксації такої згоди. Відступне має бути оформлене договором, в якому вказуються розмір відступного, порядок та строк його надання. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 у справі № 761/37012/15-ц.

Оскільки договір про передачу відступного між сторонами не укладався, у задоволенні вимог про припинення зобов`язання за договором позики на підставі статті 600 ЦК України необхідно відмовити.

Вимога позивача про визнання за ним права власності на транспортний засіб є похідною, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 600, 605 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання припиненим та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом