Провадження № 2/344/1452/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

17 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.

за участю секретаря судового засідання Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Український ощадний центр» про стягнення заборгованості за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Кредитної спілки «Український Ощадний центр» (надалі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором №219112021 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 19.11.2021 року в розмірі 475 112,48 грн., з яких: 395 000,00 грн. сума депозитного вкладу та 80 112,48 грн. проценти по депозитному вкладу (за період 19.03.2022 по 19.02.2023); стягнення заборгованості за договором №219012022 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 19.01.2022 року в розмірі 486 127,96 грн., з яких: 395 000,00 грн. сума депозитного вкладу та 91 127,48 грн. проценти по депозитному вкладу (за період 19.03.2022 по 19.04.2023).

На обґрунтування позову зазначає, що 19 листопада 2021 року та 19 січня 2022 року між ним та Кредитною спілкою «Український ощадний центр» було укладено договори про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок зі встановленим строком договорів. Позивач виконав усі умови вищевказаних договорів та вніс на депозитний рахунок кредитної спілки внески в сумі по 395 000,00 гривень за кожним договором, а також здійснив усі обов`язкові платежі. 19 лютого 2023 року та 19 квітня 2023 року закінчився строк дії договорів відповідно, який передбачений п. 1.2 Договору, тому представник позивача звернувся до відповідача із заявою (вимогою) про виплату внеску (вкладу), направивши відповідного листа на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку.

Однак, відповіді на заяву надано не було, а відповідних дій щодо повернення депозитного вкладу на відстоків за даними вкладами Відповідачем не вчинено. Таким чином Позивач просить суд стягнути з Відповідача внесені вклади у розмірі по 395 000,00 грн. та проценти по депозитних вкладах.

Представником Позивача подано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі сторони Позивача, в якій вона підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач Кредитна спілка «Український ощадний центр» явку уповновеного представника до суду повторно не забезпечила, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи на адресу зареєстрованого місцезнаходження, так і через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши доводи представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами (абзац 3 частини другої статті 23 Закону України «Про кредитні спілки»).

Відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України «Про кредиті спілки» у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.

За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно з частиною першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821 (далі « Правила»), відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Відповідно до абзацу 2 частини другої Розділу ІІ «Договірне регулювання операцій кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки» Правил, підтвердженням залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки є укладені в письмовій формі договори, первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами законодавства України, та належним чином зафіксована в комплексній інформаційній системі кредитної спілки інформація про операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитних рахунках.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 в справі № 121/11524/17 за подібними правовідносинами із справою, що розглядається.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

1) Судом встановлено, що 19 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Український ощадний центр» в особі голови правління Рогожі Віктора Михайловича, що діяв на підставі Статуту, , укладено Договір № 219112021 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. (а.с.18-19).

Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим Договором Спілка, приймає від Вкладника внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Ощадний класичний» грошові кошти в сумі 395 000 гривень, зобов`язується повернути вкладникові вклад та виплатити проценти на вклад на умовах та в порядку, встановлених цим Договором.

Згідно п. 1.2. Договору цей Договір укладено строком на 15 місяців та діє з 19 листопада 2021 р. до 19 лютого 2023 р.

Відповідно п. 1.3. Договору, процентна ставка за Вкладом встановлюється у розмірі 20 відсотків річних після виплати податків та обов`язкових платежів, згідно встановлених ставок, що діють в Спілці на день укладення цього Договору.

Вкладник передає Вклад Спілці шляхом внесення готівки в касу Спілки або безготівкового перерахування на поточний рахунок Спілки, вказаний в розділі 7 цього Договору(п. 2.1. Договору).

За умовами п. 2.2. Договору вкладник зобов`язується внести Вклад в національній валюті України: готівкою в день підписання цього Договору або; шляхом безготівкового перерахування протягом п`яти робочих днів з дня укладання Сторонами цього Договору.

Позивач виконав усі умови вищевказаного договору та вніс грошові кошти в сумі 395 000,00 гривень, як це передбачено Договором, а також усі обов`язкові платежі, про що підтверджуються наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №0.0..1 від 19.11.2021 року (а.с.20), із зазначенням ім`я платника ОСОБА_1 , призначення платежу депозитний вклад по деп. договору №219112021 від 19.11.2021.

Згідно п. 2.3. Договору, проценти нараховуються на Вклад та виплачуються Вкладнику згідно таких правил: проценти на Вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування Спілкою Вкладом, нарахування процентів починається з наступного дня після отримання Спілкою Вкладу, а припиняється в день закінчення строку на який залучено Вклад чи в день визначений Вкладником або Спілкою, як запланована дата розірвання цього Договору відповідно до умов розділу 4 цього Договору; базою нарахування процентів є грошові кошти фактично внесені Вкладником за цим Договором; проценти на Вклад нараховуються кожного місяця, а саме 17 числа та в останній день дії цього Договору; виплата процентів здійснюється Вкладнику щомісячно, а саме 17 числа; якщо виплата припадає на вихідний або святковий день, відсотки сплачуються на наступний робочий день; для цілей розрахунку процентів за Вкладами використовується календарний рік.

Відповідно п. 2.6. Договору, виплата Вкладу та процентів за Вкладом здійснюється через касу Спілки або шляхом перерахування коштів на рахунок визначений Вкладником у відповідній заяві.

Згідно ч. 2, ч. 3 п. 3.2. Договору, спілка зобов`язана: 1) повернути Вклад, прийнятий від Вкладника, згідно з умовами цього Договору; 2) нараховувати та сплачувати Вкладнику проценти за користування Вкладом у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.7. Договору якщо Вкладник не вимагає повернення Вкладу зі спливом строку на який залучено Вклад (встановлений в п. 1.2. цього Договору), то Вклад зберігається в Спілці до моменту отримання Вкладним без нарахування процентів.

Також Судом встановлено, що у зв`язку із закінченням строку вкладу, який передбачений п. 1.2 Договору (закінчився 19.02.2023), представник позивача адвокат Кошалковська Н.В. 13.11.2024 року звернулася до Відповідача з заявою (вимогою) про сплату ОСОБА_1 заборгованості згідно умов Договору №219112021 від 19.11.2021 року шляхом відправлення засобами поштового зв`язку та на електронну пошту (а.с.25-34).

Однак, вимога представника Позивача залишилася невиконаною.

Докази, які б спростовували доводи Позивача про неповернення йому суми вкладу та невиплату відсотків за вкладом за Договором №219112021 від 19.11.2021 року в матеріалах справи відсутні. Відповідачем таких обставин суду не доведено.

Таким чином, Судом встановлено, що на час звернення до суду, Відповідачем, незважаючи на вимогу Позивача про повернення вкладу, не повернуто Позивачу вклад (внесок) за Договором №219112021 від 19.11.2021 року в сумі 395 000,00 грн. та не виплачено відсотки, як це передбачено умовами договору, в сумі 80 112,48 грн.

Як зазначалося, строк вкладу (внеску) згідно п. 1.2. Договору №219112021 від 19.11.2021 року, становив 15 місяців та діяв з 19.11.2021 року до 19.02.2023 року.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань, що призводить до порушення майнових прав Позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача в користь Позивача грошових коштів за Договором №219112021 від 19.11.2021 року про залучення внеску (вкладу) члена спілки на депозитний рахунок в сумі 395 000,00 грн. та не виплачено відсотки, як це передбачено умовами договору, в сумі 80 112,48 грн., а всього 475 112,48 грн. за Договором №219112021 від 19.11.2021 року.

2) Крім того, 19 січня 2022 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Український ощадний центр» в особі голови правління Рогожі Віктора Михайловича, що діяв на підставі Статуту, , укладено Договір № 219012022 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.21-22).

Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим Договором Спілка, приймає від Вкладника внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Ощадний класичний» грошові кошти в сумі 395 000 гривень, зобов`язується повернути вкладникові вклад та виплатити проценти на вклад на умовах та в порядку, встановлених цим Договором.

Згідно п. 1.2. Договору цей Договір укладено строком на 15 місяців та діє з 19 січня 2022 р. до 19 квітня 2023 р.

Відповідно п. 1.3. Договору, процентна ставка за Вкладом встановлюється у розмірі 19,5 відсотків річних після виплати податків та обов`язкових платежів, згідно встановлених ставок, що діють в Спілці на день укладення цього Договору.

Вкладник передає Вклад Спілці шляхом внесення готівки в касу Спілки або безготівкового перерахування на поточний рахунок Спілки, вказаний в розділі 7 цього Договору(п. 2.1. Договору).

За умовами п. 2.2. Договору вкладник зобов`язується внести Вклад в національній валюті України: готівкою в день підписання цього Договору або; шляхом безготівкового перерахування протягом п`яти робочих днів з дня укладання Сторонами цього Договору.

Позивач виконав усі умови вищевказаного договору та вніс грошові кошти в сумі 395 000,00 гривень, як це передбачено Договором, а також усі обов`язкові платежі, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №ТКЗМ-ЕКЕ2-0ТСН-10А9 від 19.01.2022 року на суму 265 000,00 грн. (а.с.23) та платіжною інструкцією №0.0..1 від 19.01.2022 року на суму 130 000,00 грн. (а.с.24), із зазначенням ім`я платника ОСОБА_1 , призначення платежу депозитний вклад по деп. договору № 219012022 від 19.01.2022.

Згідно п. 2.3. Договору, проценти нараховуються на Вклад та виплачуються Вкладнику згідно таких правил: проценти на Вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування Спілкою Вкладом, нарахування процентів починається з наступного дня після отримання Спілкою Вкладу, а припиняється в день закінчення строку на який залучено Вклад чи в день визначений Вкладником або Спілкою, як запланована дата розірвання цього Договору відповідно до умов розділу 4 цього Договору; базою нарахування процентів є грошові кошти фактично внесені Вкладником за цим Договором; проценти на Вклад нараховуються кожного місяця, а саме 17 числа та в останній день дії цього Договору; виплата процентів здійснюється Вкладнику щомісячно, а саме 17 числа; якщо виплата припадає на вихідний або святковий день, відсотки сплачуються на наступний робочий день; для цілей розрахунку процентів за Вкладами використовується календарний рік.

Відповідно п. 2.6. Договору, виплата Вкладу та процентів за Вкладом здійснюється через касу Спілки або шляхом перерахування коштів на рахунок визначений Вкладником у відповідній заяві.

Згідно ч. 2, ч. 3 п. 3.2. Договору, спілка зобов`язана: 1) повернути Вклад, прийнятий від Вкладника, згідно з умовами цього Договору; 2) нараховувати та сплачувати Вкладнику проценти за користування Вкладом у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.7. Договору якщо Вкладник не вимагає повернення Вкладу зі спливом строку на який залучено Вклад (встановлений в п. 1.2. цього Договору), то Вклад зберігається в Спілці до моменту отримання Вкладним без нарахування процентів.

Також Судом встановлено, що у зв`язку із закінченням строку вкладу, який передбачений п. 1.2 Договору (закінчився 19.04.2023), представник позивача адвокат Кошалковська Н.В. 13.11.2024 року звернулася до Відповідача з заявою (вимогою) про сплату ОСОБА_1 заборгованості згідно умов Договору № 219012022 від 19.01.2022 року шляхом відправлення засобами поштового зв`язку та на електронну пошту (а.с.25-34).

Однак, вимога представника Позивача залишилася невиконаною.

Докази, які б спростовували доводи Позивача про неповернення йому суми вкладу та невиплату відсотків за вкладом за Договором № 219012022 від 19.01.2022 року в матеріалах справи відсутні. Відповідачем таких обставин суду не доведено.

Таким чином, Судом встановлено, що на час звернення до суду, Відповідачем, незважаючи на вимогу Позивача про повернення вкладу, не повернуто Позивачу вклад (внесок) за Договором № 219012022 від 19.01.2022 року в сумі 395 000,00 грн. та не виплачено відсотки, як це передбачено умовами договору, в сумі 91 127,48 грн.

Як зазначалося, строк вкладу (внеску) згідно п. 1.2. Договору № 219012022 від 19.01.2022 року, становив 15 місяців та діяв з 19.01.2022 року до 19.04.2023 року.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань, що призводить до порушення майнових прав Позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача в користь Позивача грошових коштів за Договором № 219012022 від 19.01.2022 року про залучення внеску (вкладу) члена спілки на депозитний рахунок в сумі 395 000,00 грн. та не виплачено відсотки, як це передбачено умовами договору, в сумі 91 127,48 грн., а всього 486 127,48 грн. за Договором № 219012022 від 19.01.2022 року.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б спростували наявність у Відповідача обов`язку щодо повернення Позивачу його внесків за вищезазначеними договорами.

Зокрема, докази автоматичної пролонгації строку дії Договору №219112021 від 19.11.2021 року та Договору № 219012022 від 19.01.2022 року в матеріалах справи відсутні; Позивач таку обставину заперечує.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе з зобов`язань, що призводить до порушення майнових прав Позивача, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з Відповідача в користь Позивача заборгованості за депозитними договорами.

Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат, Суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з Відповідача в користь держави.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 в справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/ 16-ц.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано відповідні докази (а.с.37-46 ).

У Постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №160/19098/21 (адміністративне провадження № К/990/30188/22) Верховним Судом зазначено наступне:

«…згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір».

Таким чином, на думку Суду, враховуючи факт задоволення позовних вимог, співмірним розміром правничої допомоги є розмір у 15 000,00 грн., як про це клопоталося Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 141, 211, 280, 259, 263-268, 277-279, 280-285, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Український ощадний центр» про стягнення заборгованості за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок задовольнити.

Стягнути з Кредитної спілки «Український Ощадний центр», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошові кошти за Договором №219112021 від 19.11.2021 року про залучення внеску (вкладу) члена спілки на депозитний рахунок в сумі 395 000,00 грн. (вклад) та 80 112,48 грн. відсотків, а всього 475 112,48 грн.

Стягнути з Кредитної спілки «Український Ощадний центр», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошові кошти за Договором № 219012022 від 19.01.2022 року про залучення внеску (вкладу) члена спілки на депозитний рахунок в сумі 395 000,00 грн. та відсотки в сумі 91 127,48 грн., а всього 486 127,48 грн.

Стягнути з Кредитної спілки «Український Ощадний центр», , на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок UА 0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 02891693) витрати зі сплати судового збору в сумі 9 612,40 грн.

Стягнути з Кредитної спілки «Український Ощадний центр», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24 березня 2025 року.

Суддя Домбровська Г.В.