КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5295/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Київ

Справа № 362/4564/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року, постановлену у складі судді Кравченко Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, Державного реєстратора Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області Нацевич Людмили Віталіївни, ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання незаконними і скасування рішень про державну реєстрацію права власності та скасування кадастрового номера,

встановив:

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року зупинено провадження у даній справі до припинення перебування позивача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Не погоджуючись з ухвалою, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки в матеріалах справи немає жодного доказу відсутності можливості у позивача реалізувати своє право на участь у справі за допомогою свого уповноваженого представника. Представник позивача був присутній у судових засіданнях, а тому відсутні обставини, які перешкоджають розгляду справи. Тому вважає необґрунтованим зупинення провадження у справі на підставі проходження позивачем військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, Державного реєстратора Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області Нацевич Людмили Віталіївни, ОСОБА_4 , ГУ Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання незаконними і скасування рішень про державну реєстрацію права власності та скасування кадастрового номера.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду першої інстанції від 27 березня 2024 року до участі у справі залучено правонаступника померлого відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

02 жовтня 2024 року від позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, у зв`язку зарахуванням до списків особового складу військової частини № НОМЕР_1 з 15 червня 2024 року.

До заяви долучено копію довідки командира ВЧ НОМЕР_2 про те, що ОСОБА_3 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 15 червня 2024 року (військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та копію військового квитка серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_3 14 червня 2024 року на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року призваний у ЗСУ за загальною мобілізацією.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції з огляду на те, що ОСОБА_3 на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, дійшов висновку про необхідність зупинити провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч.1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Верховний Суд у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 , від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, від 14 лютого 2025 року в справі №405/1261/24 дійшов висновку, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 зазначено: «Оскільки позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 462/4070/23 , « представником відповідача надано докази на підтвердження вимог про зупинення провадження у справі, а саме довідка військової частини НОМЕР_3від 27 вересня 2023 року № 1759/2/1829 (форма 5) та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 08 липня 2023 року про переведення ОСОБА_2 у військову частину НОМЕР_4 з 09 липня 2023 року до окремого розпорядження з метою виконання завдань за призначенням. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ухвалюючи судове рішення по суті вирішення спору, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України. Верховний Суд зазначає, що надані представником відповідача докази не є достатніми для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не підтверджують, того що ОСОБА_2 перебуває на службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції.»

Отже, Верховний Суд чітко сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Таким чином, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_2 від 16 червня 2024 року, солдат ОСОБА_3 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 15 червня 2024 року ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 14 червня 2024 року, ОСОБА_3 14 червня 2024 року на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року призваний у ЗСУ за загальною мобілізацією.

Разом з тим, надані позивачем документи до суду першої інстанції станом на час ухвалення оскаржуваної ухвали від 02 жовтня 2024 року не підтверджують, що військова частина у складі ЗСУ, в якій проходить службу ОСОБА_3 , переведена на воєнний стан і виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Надана позивачем до суду апеляційної інстанції довідка з військової частини НОМЕР_4 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , про те, що молодший лейтенант ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 31.10.2024 року по теперішній час, також не містить даних, що вказана військова частина переведена на воєнний стан і бере участь у виконанні бойових завдань у зоні бойових дій.

З урахуванням вказаних обставин та вищенаведених положень закону, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 02 жовтня 2024 року дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі з підстав, які передбачені п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд мав можливість завершити розгляд справи за участі представника позивача, оскільки конструкція норми пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України носить імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок зупинити провадження у справі за цією підставою, при цьому, незалежно від наявності у сторони представника, стадії процесу (підготовче провадження, розгляд справи по суті, апеляційне, касаційне оскарження), ціни позову, виду вимог, що розглядаються у провадженні, чи будь-яких інших чинників (висновок Верховного Суду у постанові від 19 грудня 2024 року у справі № 484/40/21).

Таким чином, враховуючи, що станом на час ухвалення оскаржуваної ухвали 02 жовтня 2024 року у матеріалах справи були відсутні документи, що підтверджували службу ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан , та бере участь у виконанні бойових завдань, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні процесуального питання щодо зупинення провадження у справі до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України, допущено неповне з`ясування обставин справи, порушення норми процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.