Справа № 361/6818/22
Провадження № 2/361/571/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку ?ПриватБанк? до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року представник АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 06 жовтня 2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користуванні кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14000 грн. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надав кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 21 листопада 2022 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 29921 грн. 00 коп., яка складається з: 13208,36 грн. 61 коп. заборгованості за тілом кредита; 16712 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

З підстав стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 13208 грн. 36 коп., а також судові витрати в сумі 2481 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16 лютого 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що зміст самої позовної заяви, приєднаних до неї клопотань, заяв, таблиць та розрахунків позивачем були надруковані нечитаємим та невидимим для позивача шрифтом, що фактично унеможливлює якісне вивчення ним окремих документів та надання їм своєї оцінки, а відповідно, він позбавлений фізичної можливості подати у повному обсязі обґрунтовані заперечення на окремо взяті документи.

Під час оформлення позову (додатків до нього) на двох і більше сторінках, друга та наступні сторінки повинні бути пронумеровані, однак позовна заява з додатками взагалі не містить відповідної обов`язкової нумерації дуже складно, два аркуші з текстом вставлені до одного аркушу формату А4, що в сукупності позбавило позивача фізичної можливості прочитати вказані копії документів, а також жоден з приєднаних позивачем документів належним чином не засвідчений і жодної інформації про надходження позовної заяви з додатками саме електронним шляхом йому не надано.

Звертає увагу, що наявна у доданих до позовної заяви копія довіреності на ім`я ОСОБА_2 від 10.08.2022 за № 2043-К-Н-О не є доказом про наявність в останнього відповідних повноважень вчиняти певні дії від імені позивача, адже крім вказаної довіреності позивач (представник) мав подати до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про право підписувати від імені позивача ті чи інші документи, а відповідно копії незасвідченої довіреності на думку позивача недостатньо для статусу представника безпосередньо у суді.

Крім того, позовна заява з додатками не містять підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав і це при тому, що аналогічний судовий спір між сторонами вже існував у 2018-2019 роках (справа № 361/7746/18).

Отже, в сукупності, викладені ним заперечення свідчать про недотримання позивачем вимог частини 3 статті 175 ЦПК України.

Позивач звертаючись до Броварського міськрайонного суду Київської області у цій справі № 361/6818/22 свідомо, а можливо й умисно замовчує про факт вже вирішеного спору за цим же самим кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.10.2015.

Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2019 у цивільній справі № 361/7746/18 (залишеного без змін апеляційною інстанцією) з відповідача вже було стягнуто заборгованість у повному обсязі за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.10.2015 року у розмірі 24645,71 грн.

27.05.2020 на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2019 у цивільній справі № 361/7746/18 (після апеляційного оскарження), через Броварське відділення Київського ГРУ АТ КБ ?ПриватБанк? відповідачем було сплачено до АТ КБ ?ПриватБанк? всю без винятку суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.10.2015 у розмірі 25216,77 грн.

Обставини, що зазначені позивачем у позовній заяві по цій справі № 361/6818/22 та в окремих приєднаних копіях документів, які під лупу ледь вдалося прочитати вказують на те, що висунута відповідачу заборгованість за так званим розрахунком заборгованості нараховано із 23.10.2015 року, а відповідно до наданої позивачем виписки за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.10.2015 чітко вбачається, що заборгованість тіла кредиту у розмірі 25216,77 грн. відповідачем було погашено на 571,06 грн. більше, ніж було потрібно за рішенням суду у справі № 361/7746/18.

Розрахунок так званої заборгованості, що був наданий позивачем до суду не є первинним документом, який міг би свідчити про отримання відповідачем кредитних коштів у зазначеному позивачем розмірі, а також вказаний розрахунок належним чином не оформлений, оскільки не містить підпису уповноваженого працівника банку із зазначенням його прізвища та посади.

Отже, всю без винятку заборгованість на підставі рішення суду відповідачем було погашено 27.05.2020 року, що підтверджується відповідним розрахунковим документом, виданого особисто позивачем і це при тому, що позивач також наданою до суду випискою за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.10.2015 чітко підтвердив про факт внесення відповідачем готівкових коштів по заборгованості у розмірі 25216,77 грн.

Також, відповідач звертає увагу суду, що кредитний договір про надання банківських послуг б/н від 06.10.2015 року був невід`ємною частиною банківської картки за № НОМЕР_1 , однак у 2022 році, працюючи в органі місцевого самоврядування, відповідачем отримано у АТ КБ ?ПриватБанк? іншу банківську картку на виплату заробітної плати за № 893933. При цьому, без його відома та в односторонньому порядку позивач у поточному році утримав з його заробітної картки № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 19189,51 грн., як автоматичне погашення простроченої заборгованості, якої фактично у нього не було і на даний час не має.

Не дивлячись на протиправне утримання позивачем з його заробітної картки неіснуючої заборгованості, позивач необгрунтовано, а відповідно й безпідставно знову продовжує вчиняти протиправні дії, намагаючись за допомогою суду стягнути з нього ще додаткову суму надуманої та неіснуючої заборгованості у розмірі 13208,36 грн., що є недопустимим.

Так, з наданого позивачем розрахунку вбачається так звана заборгованість, яка складається нібито з тіла кредиту у розмірі 13208, 36 грн. та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит у розмірі 16712,64 грн., однак позивач відповідних вимог про стягнення відсотків, нарахованими на прострочений кредит до суду не пред`явив.

Надані позивачем до суду фотокопії матеріалів не містять належних та допустимих доказів (необхідної інформації), що дозволяло б суду установити на даний час між сторонами наявність кредитних відносин. У наданій позивачем анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 06.10.2015, відсутній розмір кредитного ліміту, дата повернення кредиту, дата видачі кредитної картки, встановлення розміру і підстав для нарахування відсотків та інше.

Фактично, позивач одноосібно продовжує породжувати протиправну ситуацію, за якою потім позивається до громадян України про стягнення надуманих та неіснуючих боргів, що є надмірних тягарем і для відповідача також. Позивач не довів факту укладення з ним кредитного договору (його підпис на будь-яких договорах відсутній) на умовах, вказаних у позовній заяві, видачі йому кредитних коштії з підвищенням кредитного ліміту на картковий рахунок, тощо. По своєму змісту підписана відповідачем анкета-заява не є договором, що в сукупності є підставою для відмови у задоволенні позову, така позиція узгоджується рішеннями Верховного суду України у справах № № 492/1149/16-ц 755/17553/16-ц; 364/594/17 та постановою колегії суддів Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі 14-131цс19.

Таким чином, наявний між відповідачем та позивачем спір про так звану заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.10.2015 року був остаточно вирішений Броварським міськрайонним судом Київської області ще у 2019 році, а відповідно ті ж самі позовні вимоги, які заявлялися ще раніше вже не підлягають задоволенню.

Як зазначено вище, у листопаді 2018 року, позивач вже звертався до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у справі № 361/7746/18, а 05.11.2019 року суд ухвалив відповідне рішення про стягнення такої заборгованості, тобто позивач вже 06.11.2019 року, а то й раніше міг дізнатися про порушення свого права та про особу, яка його порушила, однак з грудня 2018 та з 06.11.2019 до суду позивач не звертався, чим пропустив строк позовної давності. З позовом у справі № 361/681/22 позивач звернувся вже після 28.11.2022 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Ніяких окремих договорів про обумовлення строків давності відповідач не підписував, а тому право позивача на пред`явлення до нього позову у цій справі виникло у 2018 та до листопада 2019 року відповідно, при цьому ніякої письмової вимоги позивач з 2019 року, до нього не пред`являв.

Таким чином, після первісного звернення позивача до суду і до ухвалення судом рішення у справі № 361/7746/18 вже минуло чотири роки та три роки відповідно.

13 березня 2023 року представник позивача подала відповідь на відзив, в якій просила позов задовольнити.

Посилалась на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву № б/н від 06.10.2015 року.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк ?ПриватБанк?, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг.

Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без вияключення послуг Банку, (п.п. 1.1.1.58, 1.1.1.59 Умов).

Відповідачем було підписано заяву про приєднення до Умов та правил надання банківських послуг..

У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua;https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднення.

Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднення до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 (п.п. 1.1.1.90,2.1.1.11 Умов) ключем до карткового рухунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) в заяві.

Картковий рахунок рахунок фізичної особи, до якого випущена карта ( п.п. 1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів.

За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування (пЛ.1.1.25 Умов комплекс інформаційних послуг по рахункам, клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта).

Таким чином банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль.

Тарифи - розмір винагороди за послуги банку; є невід`ємною частиною договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Необхідно відзначити, що виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 7 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Так згідно Довіреності для виконання наданих повноважень представнику надається право від імені банку підписувати, подавати, пред`являти необхідні документи, посвідчувати своїм підписом копії документів, у тому числі копії цієї довіреності, та виконувати інші необхідні дії, пов`язані з цією довіреністю, у тому числі під час проведення слідчих дій.

Довіреність представника Банку Гребенюк О.С. є чинною строком до 31.08.2024 року про що зазначено на другій сторінці довіреності.

Окрім того, стан довіреності можна перевірити на офіційному інтернет сайті банку (Головна/Всі розділи/Інші розділи/Перевірка стану довіреностей, які видані банком).

Отже, як бачимо, довіреність представника банку є чинною.

Також, зазначає, що питання відповідності поданої позовної заяви з додатками вимогам чинного законодавства, відноситься виключно до компетенції суду. Доказом належного оформлення матеріалів позовної заяви є ухвала про відкриття провадження по справі.

Посилання відповідача на отримання неякісних копій документів та позовної заяви нічим не обгрунтовані, оскільки останній має право ознайомитись із матеріалами справи в суді.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 06-10-2015 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що, засвідчив (ла), що Я згоден (на) з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими на рекламному буклеті складають Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту Банку www.privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку privatbank.ua .

Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5% (42% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Стосовно посилань відповідача на звернення банка з позовом до Броварського міськрайонного суду Київської обл. в 2018 році.

Зауважує, що позивач по справі № 361/7746/18 звернувся з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором станом на 10.10.2018 року тобто за інший період виникнення такої заборгованості.

Предметом позову за справою № 361/6818/22, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 06-10-2015 року станом на 21.11.2022 року. АТ КБ ПРИВАТБАНК надав суду докази щодо наявності заборгованості за договором (розрахунок заборгованості, виписка по рахунку), відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані банком щодо цього факту.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну; картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Банк надав до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором .

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

За Договором про надання банківських послуг №67 н від 06-10-2015 року клієнт має прострочену заборгованість.

Постановою НБУ ?Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті? від 29.03.2004 року (п.1.4) передбачено договірне списання банком з рахунку клієнта коштів без надання клієнтом платіжного доручення, може здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

П. 6.1 вищевказанної постанови встановлено, що банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію необхідну банку для списання ним коштів з рахунків платника (п.6.5).

Згідно умовам договору, а саме п. І.І.3.1.6. клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум які підлягають сплаті банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку в випадку настання строків платежів по іншим договорам. Банк проводить списання коштів в грошовій одиниці України та іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в сумі, що еквівалентна сумі заборованості по договору.

При оформленні кредиту заяву на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатним особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.

У звязку з цим, обставини, на які відповідач посилається не відповідають дійсності, а позовні вимоги банку підлягають задоволенні в повному обсязі.

Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу.

Тому було надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості.

Пільговий період кредитування це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом проводиться за процентною ставкою 0,01% річних.

У разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік.

Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів.

Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів зазначені в Тарифах, а саме:

- розмір щомісяного мінімального платежу складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості;

- строк внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця наступного за звітним.

Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту.

У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою.

У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів.

13 березня 2023 року відповідач подав до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що отримана ним через поштове відділення письмова відповідь на відзив не відповідає вимогам статті 179 ЦПК України, оскільки не підписана ані позивачем, ані його представником, а також приєднане до відповіді на відзив письмове клопотання також не підписане ані позивачем, ані його представником.

На його адресу позивачем були направлені - копії поштових документів, які нібито засвідчують поштові відправлення на 3-х аркушах та копія довіреності від Голови Правління банку на ім`я ОСОБА_3 , однак ці фотокопії мають статус незасвідчених фотокопій, а відповідно не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, адже дана обставина є порушенням процесуального законодавства, а відповідно й правовим нігілізмом по відношенню до відповідача, адже відповідач має право на отримання від позивача і суду копій документів, які читаємі, підписані і належним чином засвідчені, а посилання позивача на те, що він може ознайомитися у суді з матеріалами справи, які читаємі, є порушенням його процесуальних прав.

Наразі, правовідносини між відповідачем та позивачем за спірним кредитом вже були вирішені в іншій цивільній справі № 361/7746/18, а тому ті ж самі обставини, за участю тих же сторін та з того ж самого предмету вже не підлягають повторному розгляду та доказуванню, адже грошові кошти за рішенням суду були відповідачем повернуті позивачу. Крім цього, як вже було зазначено, що позивач незаконно вже утримав певні грошові кошти з заробітної плати відповідача, але при цьому у позовній заяві цих обставин позивач не висвітлює з метою протиправного їх замовчування, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутній детальний та обґрунтований розрахунок так званої заборгованості з урахуванням обставин, досліджених у цивільній справі №361/7746/18.

Зауважує, що приєднане до непідписаної відповіді на відзив письмове клопотання, яке також не підписане ані позивачем, ані його представником не підлягає задоволенню з огляду на його повну невідповідність та необґрунтованість, адже позивач формально підійшов до підготовки та подання такого клопотання, належним чином його не обґрунтував і не навів доказів, які дійсно б унеможливлювали підготовку та направлення відповіді на відзив у визначені судом процесуальні строки, адже саме по собі посилання позивачем на тривалість раніше оголошеного карантину, пов`язаного з СОVID-19 не є поважною причиною пропущення строків.

Під час оголошеного карантину позивач не мав жодних перешкод у підготовці та направленні відповіді на відзив, а відповідно без поважних причин пропустив процесуальний строк на подання відповіді на відзив.

03 квітня 2023 року представник позивача подала до суду пояснення, в яких просила задовольнити позов в повному обсязі.

17 травня 2023 року представник позивача подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором. №Б/Н від 06.10.2015 р., в розмірі 5803,80 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, а також понесені позивачем судові витрати.

Суд вивчивши подані докази, встановив виниклі правовідносини та обставини у справі, дійшов насутпного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 06 жовтня 2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користуванні кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14000 грн. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, наддав кредитні кошти.

У листопаді 2018 року представник АТ КБ ?ПриватБанк? звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.10.2015 року.

05 листопада 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/7746/18, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ?Приватбанк? заборгованість за кредитним договором б/н від 06.10.2015 року в розмірі 24645 грн. 71 коп.

Із вказаного рішення суду у справі № 361/7746/18, вбачається, що із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10.10.2018 року у відповідача виникла заборгованість, яка становить 76043 (сімдесят шість тисяч сорок три) грн. 84 коп. та складається із:

-24 645,71 грн. тіло кредиту;

-19 962,18 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-27338,62 грн. нарахована пеня; а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг:

-500 грн. штраф (фіксована частина)

-3 597,33 грн. штраф (процентна складова).

На підтвердження доводів позовних вимог, позивачем надано виписку по картковому рахунку відповідача із відображенням руху коштів на цьому рахунку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року у справі № 361/7746/18, позов задовольнити частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором б/н від 06.10.2015 року в розмірі 24 645 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок п`ять) грн. 71 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

24 березня 2020 року постановою Київського апеляційного суду, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року залишено без змін.

Згідно квитанції від 27.05.2020 року, ОСОБА_1 сплатив заборгованість у розмірі 25216,77 грн.

13 грудня 2022 року представник АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06 жовтня 2015 року, станом на 21 листопада 2022 року у розмірі 13208 грн. 36 коп. тіло кредиту, а також судові витрати в розмірі 2481 грн. 00 коп.

17 травня 2023 року представник позивача подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором. №Б/Н від 06.10.2015 р., в розмірі 5803,80 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, а також понесені позивачем судові витрати.

Суд звертає увагу на те, що позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом не були заявлені вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, а тому суд не може прийняти до уваги та врахувати заяву подану 17 травня 2023 року.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких судвстановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.10.2015 року за тілом кредиту була стягнута рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2019 року, постановою Київського апеляційного суду дане рішення було залишено без змін та набрало законної сили, крім того відповідачем рішення суду виконано про що надано відпвідне підтвердження.

Керуючись ст. ст. 76-83, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку ?ПриватБанк? до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.10.2015 року у розмірі 13208, 36 грн. станом на 21.11.2022 року за тілом кредита - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.