Провадження №: 2/336/797/2025
26 березня 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Гуришкіної С.О., представника позивача Трачук Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту спільного проживання і визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту спільного проживання і визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.
Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 . На момент смерті ОСОБА_2 було 84 роки та вона потребувала догляду та допомоги, тому позивач у вересні 2021 року разом з дружиною перевіз її до себе у квартиру, де вона мешкала по момент смерті. На час смерті ОСОБА_2 належав житловий буд. АДРЕСА_1 , який вона придбала, згідно договору купівлі-продажу від 18.09.1999. Позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої. Однак, не має можливості оформити спадкові справа, у зв`язку з тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування з підстав пропуску строку.
Посилаючись на викладені обставини просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 , у період часу з вересня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті), визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Процесуальні дії у справі, позиція сторін.
Ухвалою судді від 25.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано докази у справі, а саме у приватного нотаріуса ЗМНО Сенченко К.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 25 за 2024 рік, яка відкрита після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 15.01.2025 закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник позивача адвокат Трачук Н.І. в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити.
Представник відповідача, Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, в судове засідання двічі не з`явився, відзив на позовну заяву не подав.
Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Нормативне обґрунтування.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.
У відповідності до частини першої статті 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідачами у такій категорії справ є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем прийняття спадщини.
Встановлені судом обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Чегдомин Вернебуреїнського району Хабаровського краю, його батьками є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).
Згідно з заповітом, посвідченим державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори за № 3-1037, ОСОБА_2 заповідала належний їй житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.13).
Вказаний житловий будинок ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_4 , про що свідчить договір від 18.09.1999, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кисельовою В.В., зареєстрований за № 183 (а.с.17).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.16).
Після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 відкрито спадкову справу № 25/2025 (а.с. 31-60).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні.
За життя ОСОБА_2 складений заповіт, яким остання заповідала належний їй житловий будинок, ОСОБА_1 ..
Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з дружиною та донькою. З літа 2021 року за вказаною адресою проживала також ОСОБА_2 до моменту смерті. Померла хворіла на онкологічне захворювання. Під час хвороби всі її речі були перевезені до позивача.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Знає родину ОСОБА_7 20 років. Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з дружиною та донькою. З літа 2021 року за вказаною адресою проживала також ОСОБА_2 до моменту смерті, померла в січні 2022 року. ОСОБА_2 хворіла, тому проживала разом з сином. Вона була вдома у позивача та бачила, що всі речі ОСОБА_2 також були перевезені та знаходились за адресою місця проживання позивача.
Висновки суду.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на момент смерті своєї матері ОСОБА_2 проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується показами свідків, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт постійного проживання зі спадкодавцем має бути встановлений.
ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким заповідала належний їй житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Даний заповіт недійсним не визнаний, інших спадкоємців судом не встановлено.
Таким чином позовні вимоги щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Позивач не заявляє вимоги про стягнення судового збору, тому суд дане питання не вирішує.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 265, 280-284, 353, 354 ЦПК України суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту спільного проживання і визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_5 , у період часу з вересня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по дату смерті ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Інформація про учасників справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Савеленко

26.03.25