ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/941/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Котенко Р. В., за участю Степаненко Г. О. , відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року представник позивача адвокат Степаненко Галина Олександрівна звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом 2009-2011 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4 . Після припинення сторонами спільного проживання, син залишився проживати разом з матір`ю. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 червня 2013 року у справі № 753/3981/13 відповідач був позбавлений батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , після чого позивачка самостійно утримувала сина. Наразі, у позивачки виникли труднощі із самостійним утриманням сина, враховуючи ще й ту обставину, що ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю. Представник позивача зазначає, що позбавлення відповідача батьківських прав не позбавляє його обов`язку утримувати свою дитину. Вказує, що відповідач працює в АТ «Укртрансгаз», має гідний рівень доходів, що дозволяє йому брати участь у матеріальному забезпеченні дитини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від справу розподілено на суддю Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року справу прийнято до провадження, призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання на 23 січня 2025 року.

У судове засідання 23 січня 2025 року з`явились представник позивача адвокат Степаненко Галина Олександрівна та відповідач.

Судове засідання було відкладене на 30 січня 2025 року за клопотанням відповідача, у зв`язку із неотриманням ним копії позову з додатками.

У судове засідання 30 січня 2025 року з`явились представник позивача адвокат Степаненко Галина Олександрівна та відповідач.

У судовому засіданні відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, яким відповідач не заперечував проти задоволення позову. Разом з тим, заперечував проти наведеної у позові обставини щодо проживання однією сім`єю з позивачкою. Окрім того, клопотав про зменшення розміру витрат позивача на професійну правову допомогу до 1000,00 грн.

Представник позивача адвокат Степаненко Галина Олександрівна зазначила, що сторона позивача своїм правом на подання до суду відповіді на відзив скористатися не бажає та вважає можливим розглянути справу по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Степаненко Галина Олександрівна позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі, а також просила відмовити у клопотанні відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Зазначила, що вартість її послуг співмірна зі складністю справи.

У судовому засіданні відповідач зазначив, що він проти позову не заперечує. Наразі працює начальником автогосподарства НВЦ ТД «Техдіагаз» та має можливість утримувати сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що раніше добровільно матеріально не допомагав позивачці, оскільки вона сама цього не бажала. При цьому категорично заперечував проти доводів позивача про спільне проживання з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом 2009-2011 років. Зокрема, зазначив, що з 01 березня 1991 року перебував у шлюбі з ОСОБА_6 . Від шлюбу має двох дітей. 05 вересня 2007 року вони з дружиною розірвали шлюб, але згодом примирились та 12 березня 2011 року повторно одружились. При цьому, не дивлячись на те, що певний проміжок часу вони з дружиною були розлучені, все одно разом з дітьми проживали в одній квартирі. Зазначив, що з позивачкою у нього були романтичні стосунки, коли він був розлучений з дружиною. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , після народження якого відповідач подав заяву разом з позивачкою до органу державної реєстрації актів цивільного стану про запис його як батька в актовому записі про народження дитини. Після народження сина ставлення позивачки до відповідача змінилось і їх стосунки було розірвано. При цьому, після розірвання стосунків позивачка зазначила, що бажає самостійно виховувати та утримувати сина, тож він не втручався у їх життя. Про те, що син має інвалідність, дізнався тільки з позовної заяви. Окрім того, відповідач просив зменшитирозмір витрат позивача на професійну правову допомогу до 1000,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 26.11.2024 № 2024/014289250 та від 27.11.2024 № 2024/014303391.

З посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 01 червня 2016 року УПСЗН Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 24, виданою 05 січня 2024 року КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 червня 2013 року у справі № 753/3981/13-ц позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволено. ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст.51 Конституції України).

Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст.ст. 81,89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька, яка має стягуватись на утримання його малолітньої дитини, суд враховує працездатний вік платника аліментів та те, що він обіймає посаду начальника автогосподарства НВЦ ТД «Техдіагаз», має стабільний дохід, відсутність посилань з боку відповідача на його незадовільний стан здоров`я.

Будь-які інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів судом не встановлено і ураховуючи все вище зазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від запропонованого позивачем розміру аліментів, який відповідає положенням ч. 5 ст. 183 СК України, та не заперечується відповідачем, і становить 1/4 частину від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, суд вважає обставину щодо проживання позивача та відповідача протягом 2009-2011 років однією сім`єю без реєстрації шлюбу недоведеною, з огляду на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на її підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи, що позов подано до суду 04 грудня 2024 року, саме з цієї дати позивачка має право на стягнення аліментів.

Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 грн.00 коп.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову з вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, за результатами розгляду справи судом, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1 211,20 грн.

Окрім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат стороною позивача надані: копія договору про надання правової допомоги № 23/24 від 26.11.2024, укладеного між позивачкою та адвокатом Степаненко Г. О., відповідно до п. 5.2.1. якого винагорода адвоката складає 6 000,00 грн; копія платіжної інструкції від 26.11.2024 про перерахування ОСОБА_3 на рахунок Степаненко Г. О. 6 000,00 грн з призначенням платежу «Переказ власних коштів за послуги згідно із договором № 23/24 від 26.11.2024».

Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідач просив зменшити ці витрати до 1 000,00 грн.

З наявного в матеріалах справи попереднього розрахунку витрат позивача вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з: консультації клієнта, узгодження правової позиції, проведення зустрічей, пошуку судової практики та юридичного аналізу законодавства - 1 000,00 грн; підготовки та подачі до суду позовної заяви - 3 000,00 грн; підготовки та участі адвоката у судових засіданнях - 2 000,00 грн.

Враховуючи, що справи про стягнення аліментів в межах, визначених чинним законодавством, є справами незначної складності, судова практика у таких справах є сталою, суд дійшов висновку, що вартість послуг адвоката зі складання позовної заяви у цій справі є завищеною.

Разом з тим, в іншій частині вартість послуг адвоката є обґрунтованою, оскільки підготовці позову передує консультація клієнта, збір доказів у справі, а також адвокат брала участь у двох судових засіданнях.

Відтак, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, внаслідок чого суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 247, 263-265, 275, 279, 280, 281, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено 24.02.2025.

Суддя Р. В. Котенко