ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1174/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2025 р.

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., при секретарі Столяренко Н.Г., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Васильцової О.М., відповідача

ОСОБА_2 , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя

В С Т А Н О В И В

В серпні 2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із зазначеним позовом, в якому зазначила, що 12.08.1995 року вона уклала шлюб із відповідачем, в шлюбі народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 10.06.2020 року шлюб між ними був розірваний рішенням Заводського райсуду м. Дніпродзержинська. За час спільного проживання у шлюбі нами було придбано за спільні кошти наступне майно, а саме в період з 2007 року по 2009 рік вони отримали дозвільні документи для земельної ділянки та для будівництва житлового будинку, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , яке зареєстроване на відповідача.

В 2006 році ними придбаний автомобіль RENAULT MEGANE 2005 року випуску, в 2018 році придбаний автомобіль SEAT Leon X-PERIENCE 2016 року випуску, в 2018 році придбали мотоцикл HONDA VRX 400.

Також за період спільного проживання ми накопичували кошти для нашої родини відповідно до чого Відповідач має відкриті депозитні рахунки в банках, на яких зберігаються грошові кошти, які були набуті мною та відповідачем під час шлюбу, які знаходяться на депозитах у різних банках.

З урахуванням уточнених вимог, заявлених 24.04.2023 року та 09.12.2024 року позивач просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:будинок загальною площею 43,7 кв.м., житлова площа 17,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер №:04:009:0041,розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;автомобіль SEAT Leon X-PERIENCE 2016 року випуску; мотоцикл HONDA VRX 400 та банківські грошові вклади.

Просила суд визнати за нею право власності на частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м., житлова площа 17,2 кв.м. з господарськими будівлями,

- право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га, за кадастровим номером № :04:009:0041 що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову суму компенсації за розподіл майна подружися в сумі

1/2 вартості грошових вкладів, що є об`єктом спільної сумісної власності в AT «Універсал Банк» на рахунку відповідача НОМЕР_1 у розмірі 10 274,22 грн. та на рахунку НОМЕР_2 у розмірі 91 911,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову суму компенсації за розподіл майна подружжя в сумі 1/2 вартості рухомого майна, а саме: автомобіля SEAT Leon X-PERIENCE, 2016 року випуску у розмірі 301 431 грн 08 коп.; мотоцикла HONDA VRX 400, 1999 року випуску, у розмірі

67 772грн 64 коп Стягнути з відповідача на її користь всі понесені судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката.( а.с.162 т.4)

28.08.2020 року по справі було відкрито провадження по справі і призначено підготовче засідання із викликом сторін ( а.с.61 т.1)

29.09.2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, пославшись що в період шлюбу сторони придбали автомобіль Вольво в 2012 році за 22000 доларів США, який позивачка продала в 2019 році, а кошти витратила на свої потреби, а не на потреби сім`ї, вважає, що вартість мотоцикла Хонда позивачкою завищеною, земельна ділянку та будинок які розташовані в АДРЕСА_1 вважаю особистою приватною власністю і не вважається спільною сумісною власністю подружжя

( а.с.93-96 т.1).

29.09.2020 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до

ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, пославшись що у 2012 році ними був придбаний за спільні кошти автомобіль VOLVO ХС70, 2007 р.в., який був зареєстрований в МРЄО на нього. Після фактичного припинення шлюбних відносин йому стало відомо, що ОСОБА_1 здійснила відчуження вказаного автомобіля з метою приховання його поділу без його згоди.Ринкова вартість на 21.09.2020 року автомобіля VOLVO ХС70, 2007 р.в., становила 266 911 грн. Просив суд визнати вказаний автомобіль спільною сумісною власністю стягнути із відповідачки на його користь грошову компенсацію в розмірі 133 455,50 грн, як 1/2 частини вартості цього транспортного засобу ( а.с.76 т.1)

12.02.2021 року ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги, пославшись що на спільні кошти із позивачкою в шлюбі ними був придбаний мотоцикл HONDA VRX 400, чорного кольору, 1999 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_1 , однак він ним користується до цього часу. Просив визнати цей транспортний засіб спільним майном, визнати за ним право власності, стягнувши із нього грошову компенсацію в розмірі 8 673 грн, на користь ОСОБА_1 , так як вартість мотоциклу становить 17 346 грн, як частина вартості транспортного засобу ( а.с.71т.3)

11.01.2021 року за клопотанням позивачки ОСОБА_1 винесено ухвало про витребування доказів із банків України про відображення сум депозитів та руху коштів на рахунку відповідача. За клопотанням представника відповідача адвоката Серебрякова Є.С. продовжено підготовче засідання ( а.с175-183)

12.02. 2021 року відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про витребування доказів із банків України про інформацію про рух грошових коштів на депозитних вкладах позивача ( а.с.105 т.3).

19.02.2021 року, 15.04.2021 року за клопотанням представників сторін продовжено підготовче засідання ( а.с.121, 156 т.3)

24.05.2021 року ухвалою суду за клопотанням позивачки ОСОБА_1 призначена судова автотехнічна експертиза, підготовче провадження по справі призупинено ( а.с.174 т.3)

21.12.2021 року ухвалою суду було поновлено підготовче провадження по справі .

03.02.2022 року ухвалою суду підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду.

10.09.2023 року ОСОБА_2 збільшив зустрічні позовні вимоги до ОСОБА_1 просивши визнати спільною сумісною власністю визнати депозитні грошові вклади відкриті на ім`я ОСОБА_1 від 24.10.2005 року у AT КБ «Приватбанк» рахунок НОМЕР_3 в розмірі

3600 доларів США, депозит від 23.02.2017 року рахунок НОМЕР_4 в розмірі 10 000 доларів США, депозит від 11.09.2018 року рахунок НОМЕР_5 в розмірі 4461 доларів США, стягнувши із вказаних вкладів частину ( а.с. 220 т.4)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала і пояснила, що вона в шлюбі із відповідачем була із 1995 року по 2020 рік, народилось двоє дітей. За час шлюбу вони із чоловіком купили на спільні кошти земельну ділянку у знайомого в АДРЕСА_1 із недобудованим будинком і вирішили його придбати для сім`ї, чоловік оформив земельну ділянку і будинок на своє ім`я і вона не заперечувала, так як вважала, що будинок їх сумісна власність, обробляли там земельну ділянку, добудовували будинок, провели воду, побудували баню, дах, вставили двері, вікна, робили ремонти всередині будинку. Просила суд визнати право спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку які розташовані в АДРЕСА_1 , який був придбаний подружжям за час шлюбу, визнати за нею право власності на частину будинку та на частину земельної ділянки, стягнути із відповідача грошові кошти в розмірі 10 274, 22 грн та 91 911,92 грн,( це частина із загальних коштів ) які відповідач має на депозитних вкладах в « Універсалбанк», стягнути із відповідача грошову компенсацію за частину в рахунок придбання автомобіля Сіат Леон, 2016 року розмірі 330 868 грн яким користується відповідач, стягнути на її користь грошові кошти в розмірі 82 260 грн за частину від вартості мотоцикла Хонда, 1999 р. випуску, в зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 просить відмовити в повному обсязі. Після проведення додаткової автотехнічної експертизи представник позивачки адвокат Васильцова О.М. уточнила позовні вимоги, просивши стягнути із ОСОБА_2 на користь позивачки 301 431,08 грн компенсацію за частину вартості автомобіля Сіат Леон та вартість мотоцикла Хонда в розмірі 67 772,64 грн, стягнути всі судові витрати на користь позивачки.

Представник позивачки адвокат Васильцова О.М. підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі і просила стягнути із відповідача судові витрати за проведення судової транспортної експертизи в розмірі 18 174,72 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 30 975,20 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, пояснивши що житловий будинок та земельна ділянка в АДРЕСА_1 належать тільки йому , так як він приватизував його на своє ім`я, а тому відповідачка не має право як на будинок так і на земельну ділянку, вважає це майно особистою власністю.Пояснив, що із позивачкою в шлюбі придбали автомобіль Вольво яку позивачка продала за час шлюбу своєму брату без його згоди, а тому просить стягнути компенсацію в розмірі частини за вказаний автомобіль в розмірі 133 455,50 грн, розділити між ними мотоцикл Хонда, яким він користується до цього часу половиною вартістю . Згоден сплатити половину вартості позивачці і стягнути із нього на користь позивачки грошову компенсацію в розмірі 67 772, 64 грн грн за частину мотоцикла, однак на цей час в нього такої суми немає, просить визнати за ним право власності на мотоцикл Хонда, 1999 р..в. р.н. НОМЕР_6 .

В кінці судового засідання заявив, що він не згоден із сплатою компенсації в розмірі 67 772,64 грн, а бажає сплатити компенсацію в розмірі 8673 грн. Відмовився від позовної вимоги про поділ грошових депозитів в розмірі 3600 доларів, 10000 доларів які були ним заявлені 20.09.2023 року, признав що ці гроші були витрачені відповідачкою на користь сім`ї, просивши залишити їх без розгляду. Просив стягнути на його користь половину спільних коштів в розмірі 2230,60 доларів США відкритого на депозиті в Приватбанку відповідачкою 11.09.2028 року, так як станом січень 2020 року спільні гроші в розмірі 4461,20 доларів були покладені ОСОБА_1 коли вони вже не вели спільного господарства. Просив стягнути судові витрати в розмірі 41000 грн які він сплатив адвокату Серебрякову Є.С. за участь в колишніх судових засіданнях.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що являється батьком позивачки ОСОБА_1 , яка уклала шлюб із ОСОБА_2 в 1995 році, за період шлюбу був придбаний подружжям будинок в АДРЕСА_1 , але оформлений на її чоловіка, за сумісні кошти подружжя проводили ремонти та вони допомагали сім`ї, в якій народилось двоє дітей, за час шлюбу сторони купували різні транспортні засоби за сумісні кошти, але шлюб був розірваний влітку 2020 року, кому належать грошові кошти які були у подружжя вдома йому невідомо, зі слів доньки близько 100 000 грн зберігались у нив вдома в сейфі.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він є рідним братом позивачки ОСОБА_7 , у них були дружні відносини , влітку 2018 року він домовився у сестри та її чоловіка ОСОБА_8 придбати автомобіль Вольво за 12 000 доларів США, який був зареєстрований на ОСОБА_9 просивши віддавати гроші частинами за автомобіль на протязі року, на що сторони погодились. Гроші за автомобіль віддавав частинами як ОСОБА_10 так і її чоловіку ОСОБА_11 , так як вони проживали разом однією сім`єю, у них був спільних бюджет, росли діти та були нормальні відносини. Сплатив повністю грошові кошти за автомобіль Вольво до грудня 2019 року , після чого в МРЕО зареєстрував автомобіль на своє ім`я в присутності ОСОБА_7 і її чоловік про це знав, користується автомобілем по цей час.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши докази по справі, надані сторонами, суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі і часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 .

Судом встановлені наступні факти і юридичні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.1995 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 18 т.1)

В шлюбі у сторін народились двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.19-20).

10.06.2020 року рішенням Заводського райсуду м. Дніпродзержинська шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Як вбачається із змісту судового рішення сторони разом не проживали і не вели спільного господарства із січня 2020 року

( а.с.85-88 т.1) і вказаний факт підтвердили в судовому засіданні.

В період шлюбу , 08.05.2007 року рішенням Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 було вирішено передати у власність земельну ділянку площею 0,63 га для обслуговування земельної ділянки, із яких 0,25 для обслуговування житлового будинку і 0,38 га для ведення житлового господарства розташованого в АДРЕСА_1

( а.с.28т.1).

29.10.2007 року рішенням Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 було наданий дозвіл на будівництво житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 ( а.с.28 т.31).

04.02. 2009 року відповідачу було видано свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_2 та прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ним на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 43,7, житлової площі 17,2 що підтверджується відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і не заперечується сторонами в суді. ( а.с.34 т.1)

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ОКП

« Дніпродзержинське БТІ» 15.06.2020 року на ім`я ОСОБА_2 , житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м, складається із кімнати, лазні, коридору, душу, вбиральні, кухні їдальні та коридору ( а.с.36т.1)

18.02.2010 року на підставі рішенням Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 було вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,59 га для обслуговування земельної ділянки, із яких 0,25 для обслуговування житлового будинку і 0,34 га для ведення житлового господарства розташованого в АДРЕСА_1

( а.с.29 т.1).

09.08.2011 року за ОСОБА_2 було зареєстрований Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯІ№890716 на земельну ділянку загальною площею 0.25 га,яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( а.с.222 т.4).

Таким чином було встановлено, що на час шлюбу, подружжя ОСОБА_12 придбали житловий будинок АДРЕСА_1 і земельну ділянку площею 0,25 га для його обслуговування для сімейних потреб і який був оформлений за домовленістю сторін за відповідача ОСОБА_2 .

В судовому засідання сторони не заперечували того, що в 2009 році вони мешкаючи в м. Камьянське вирішили купити у попереднього власника житловий будинок по АДРЕСА_1 , щоб в подальшому відпочивати та проживати в літній та осінній періоди із дітьми в цьому будинку, разом робили ремонтні роботи в будинку, обробляли земельну ділянку, працювали в державних підприємствах у 2009 році і своїм заробітком разом вносили вклад у ремонт благоустрій вказаного будинку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення

Враховуючи що житловий будинок по

АДРЕСА_1 і земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування цього будинку були придбано у шлюбі подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони на спільні кошти займались благоустроїм будинку , проводили ремонти га спільні кошти, займались господарством на земельній ділянці , виховували спільних двох дітей та проживали там , суд вважає, що спірний житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 43,7 кв.м. та земельна ділянка площею 0,25 га із кадастровим номером : :04:009:0041 є спільною сумісною власністю подружжям ОСОБА_12 і суд вважає в цій частині належить задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 , визнавши за сторонами право власності на частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки, без виділу в натурі, так як такі позовні вимоги сторонами не заявлялись.

Пояснення відповідача ОСОБА_2 про те, що спірна земельна ділянка 0,25 га для надавалась для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 була отримана ним в приватну власність шляхом приватизації із державного житлового фонду і тому не може бути розділена між сторонами, суд до уваги не приймає, так як відповідач спочатку придбав за спільні грошові кошти подружжя у попереднього власника земельну ділянку на якій був розташований житловий будинок по АДРЕСА_1 , що він не заперечував в суді, знаходився в шлюбі із позивачкою , придбали це майно сторони для сімейних потреб і вказана земельна ділянка на час придбання подружжям житлового будинку відносилась до земель комунальної власності Іванівської селищної ради, що підтверджується рішенням сесії Іванівської сільради від 23.05.2007 року , 29.10.2007 року від 18.02.2010 року , як зазначено в Державного акті на праві власності на земельну ділянку виданого 09.08.2011 року ОСОБА_2 ( а.с.222 т.4) та витягу із відомостей про спірну земельну ділянку, якій було присвоєний кадастровий номер № № :04:009:0041 ( а.с.31, 32 т.1, т.4 а.с.222).

Щодо позовних вимог позивачки про визнання спільною сумісною власністю майна і стягнення із відповідача частини грошової компенсації в розмірі 301 431,08 грн за набутий в шлюбі транспортний засоби автомобіль SEAT LEON , 2016 р.в, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог із наступного.

В суді було встановлено, що на час шлюбу за спільні кошти подружжям ОСОБА_12 в грудні 2018 року було придбаний транспортний засіб автомобіль SEAT LEON , 2016 р.в. вартістю 547 500 грн, який був зареєстрований за ОСОБА_2 в територіальному сервісному Центрі МВС в Дніпропетровській області № 1244 ( а.с.214 т.1)

В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що вказаний автомобіль був придбаний за сумісні кошти подружжя в грудні 2018 року, користувались автомобілем на сімейні потреби, сам відповідач ОСОБА_2 в суді пояснював про значні доходи в підприємницькій діяльності і що він забезпечував дружину та дітей достатніми грошовими коштами.

16.01.2020 року в період шлюбу , але коли відповідач вже фактично не проживав із позивачкою, ОСОБА_2 перереєстровав транспортний засіб SEAT LEON , 2016 р.в. на свою матір ОСОБА_13 , про що ОСОБА_2 пояснював особисто в судовому засіданні і те, що мати гроші йому не сплачувала за автомобіль при укладанні договору купівлі- продажу. Тільки після розірвання шлюбу із позивачкою який стався 10.06.2020 року , матір`ю відповідача ОСОБА_13 від 08.07.2020 року було подаровано вказаний спірний автомобіль на відповідача ОСОБА_2 і було перереєстровано повторно право власності на відповідача, номерний знак змінений на НОМЕР_7 , що підтверджується довідкою сервісу ( а.с.214 т.1) і вказані обставини не заперечується самим ОСОБА_2 в суді.

В період судового спору в Петриківському суді по розділу майна між сторонами,15.07.2023 року власником ОСОБА_2 транспортний засіб SEAT LEON , 2016 р.в, був перереєстрований за ОСОБА_14 на підставі договору та була здійснена перереєстрація автомобіля у ТСЦ № 8045 м. Київ, що підтверджується довідкою ГСЦ ТСЦ МВС № 1244 в Дніпропетровській області ( а.с.105 т.5)

Таким чином було встановлено, що спірний автомобіль SEAT LEON , 2016 р.в , який був придбаний на сумісні подружні кошти 04.12.2018 року в шлюбі із позивачкою ОСОБА_1 та зареєстрований за ОСОБА_2 , був в період шлюбу, був перереєстрований без згоди позивачки спочатку на матір відповідача ОСОБА_13 , потім знову на ОСОБА_2 , який на час судового спору зареєстрував спірний автомобіль на іншу особу ОСОБА_14 .

Суд не приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що позивачка витрачала грошові кошти отримані на машину на особисті потреби, а не на сім`ю, так як таке нічим не підтверджується, відсутні будь які докази що відповідач не знав що автомобіль продавався частинами до грудня 2029 року на брата дружини ОСОБА_6 . Як вбачається із скріншотів телефонних розмов між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 сторони домовляються про передачу грошових кошт за автомобіль ( а.с.152 т.1), свідок ОСОБА_6 теж підтвердив те. що чоловік сестри ОСОБА_15 отримував частину грошей за автомобіль ОСОБА_16 .

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає визнати транспортний засіб SEAT LEON , 2016 року випуску спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_12 , який був придбаний в період шлюбу сторін на подружні кошти, приймаючи до уваги, що вказаний автомобіль належить іншому власнику ОСОБА_17 , то суд вважає стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі вартості від вартості автомобіля, що складає 301 431 грн ( 602 862,15 :2=301 431 грн), так як відповідно висновку експерта № 2658-24 від 07.11.2024 року середня ринкова вартість колісного транспортного засобу SEAT LEON , 2016 р.в, станом на день проведення оцінки складає 602 862,15 грн.( а.с.119-139 т.5)

Пояснення ОСОБА_2 що спірний автомобіль був куплений на його особисті кошти в 2018 році до уваги не приймається, так як транспортний засіб був придбаний в період шлюбу на кошти подружжя, що не заперечувалось самими сторонами в суді.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації в розмірі частини в розмірі 67 772 , 64 коп за придбаний в шлюбі транспортний засіб мотоцикл HONDA VRX 400 підлягає задоволенню із наступного.

В суді було встановлено що подружжям ОСОБА_12 в 2018 році в період шлюбу придбали мотоцикл HONDA VRX 400, 1999 року випуску на власні сімейні кошти і 12.03.2018 року транспортний засіб був зареєстрований за ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою МВС ( а.с.24 т.1) та технічним паспортом ( а.с. 79 т.3) і до цього часу рахується за нею.

Після припинення сімейних стосунків в січні 2020 року і до цього часу вказаним мотоциклом користується відповідач ОСОБА_2 , який не заперечував вказаного факту і пропонував сплатити позивачці 8 673 грн в рахунок грошової компенсації за частину з правом подальшого переоформлення права власності на нього. Однак, позивачка не погодилась із такою пропозицією, звернулась до суду при призначення транспортно-товарознавчої експертизи і висновком експерта № 2658-24 від 07.11.2024 року ринкова вартість транспортного засобу мотоцикла HONDA VRX 400, 1999 року випуску станом на дату проведення оцінки складає 135 545,27 грн ( а.с.119-139 т.5), тому позовні вимоги про стягнення грошової компенсації в розмірі 67 772,64 ( 135545,27:2 ) підлягають задоволенню і тільки в разі сплати позивачці такої компенсації належить визнати право власності за ОСОБА_2 ..

Обговорюючи позовні вимоги про визнання спільною власністю подружжя та стягнення із відповідача. вартості грошових вкладів в «Універсал Банку» депозитних рахунках ОСОБА_2 НОМЕР_8 в розмірі 10 274,22 грн та на рахунку НОМЕР_2 в розмірі 91 911, 92 грн , суд вважає їх задовольнити із наступних підстав.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Грошові кошти, внесені сторонами у банківську установу за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії чи інших доходів подружжя, незалежно від того на чиє ім`я вони внесені, відповідно до статті 61 СК України є спільною сумісною власністю подружжя і частки сторін у них є рівними.

Грошові кошти банківського вкладу є спільною сумісною власністю подружжя і підлягають поділу між ними в рівних частках (Постанова КЦС ВС від 20.06.2018 у справі № 756/14404/15-ц (провадження № 61-24789св18)

Сторони уклали шлюб 12.08.1995 року який був розірваний рішенням Заводського райсуду м. Дніпродзержинська 10.06.2020 року, однак фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства було припинено в січні 2020 року ( а.с.85 т.1), що сторонами не заперечувалось в суді.

У період шлюбу , а саме 30.09.2019 року та 06.11.2029 року відповідачем ОСОБА_2 були зараховані грошові кошти на депозитний рахунок № НОМЕР_9 грошові кошти в розмірі 10 000 грн та 10 000 грн , які 3.01.2020 року були повернуті

ОСОБА_2 в загальній сумі із нарахованими процентами 20 548.44 грн

( а.с.67 т.3) Таким чином, в суді було встановлено, що після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач ОСОБА_2 в січні 2020 року знімав грошові кошти в розмірі 20 548.44 грн, які були покладені ним в шлюбі, а зняті в період коли шлюбні відносини закінчилась із позивачкою і в нього була інша сім`я зі слів позивачки і ці обставини не спростовувались самим відповідачем.

Суд вважає визнати грошові кошти в розмірі 20 548.44 грн, покладені на депозитний рахунок в період із 30.09. по 06.11.2019 року спільною сумісною власністю, відповідачем не надано доказів що частина грошей була витрачена на користь сім`ї, позивачка теж пояснювала що їй було невідомо про зняття коштів із депозитів, а тому із позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення частини вказаних депозитів в розмірі 10 274,22 грн ( 20 548,44:2) із

ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

В суді було доведено, що період шлюбу, із 18.11.2919 року по 25.11 2019 року ОСОБА_2 на депозитний рахунок № НОМЕР_10 в АТ « Монобанк» було покладені грошові кошти в розмірі 100 000 грн, і 80 000 грн

29.01.2020 року ОСОБА_2 вказані грошові кошти із нарахуванням процентів були повернені у зв`язку із достроковим розірванням договору в розмірі 183 923,84 коп ( а.с.68 т.3)

Суд вважає визнати грошові кошти в розмірі 183 923,84 грн, покладені ОСОБА_2 на депозитний рахунок в період із 18.11.2019 по 25.11.2019 року спільною сумісною власністю, відповідачем не надано доказів що частина грошей була витрачена на користь сім`ї, позивачка теж пояснювала що їй було невідомо про зняття коштів із вказаного депозит і наголошувала, що відповідач пішов до іншої жінки , а тому із позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення частини вказаних депозитів відповідача на її користь в розмірі 91 911.92 грн ( 183923,84:2) із ОСОБА_2 підлягає задоволенню., так як грошові кошти покладені відповідачем в шлюбі і сторони мають рівні права при поділу спільного майна

Вирішуючи питання про зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені 20.09.2923 року, суд приходить до таких висновків.

Зустрічним позивачем ОСОБА_2 були заявлені вимоги щодо визнання транспортного засобу автомобіля VOLVO ХС70, 2007 р.в спільною сумісною власністю подружжя і стягнення із відповідачки грошової компенсації в розмірі 133 455,50 грн, однак суд не може задовольнити позовні вимоги в цій частині із наступного.

В суді було встановлено, що подружжям ОСОБА_12 в березні 2012 року на спільні кошти був придбаний транспортний засіб VOLVO ХС70, 2007 р.в , н.з. НОМЕР_11 , який був зареєстрований за ОСОБА_1 і сторони користувались вказаним автомобілем в інтересах сім`ї, що не заперечувалось ними в засіданні. По усній домовленості в літку 2018 року сторони фактично продали автомобіль VOLVO ХС70, 2007 р.в за обумовлені 12000 доларів США

рідному брату позивачки ОСОБА_6 із розстрочкою виплати вартості автомобіля на 12 місяців, а саме до грудня 2019 року за згодою ОСОБА_2 .

Суд приймає пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що він є рідним братом позивачки ОСОБА_7 і влітку 2018 року він купив за усною домовленістю у неї та її чоловіка ОСОБА_8 автомобіль Вольво за 12 000 доларів США, гроші віддавав частинами як ОСОБА_18 так і її чоловіку ОСОБА_19 , так як вони проживали разом однією сім`єю, у них був спільних бюджет, росли діти та були нормальні відносини. Сплатив повністю грошові кошти за автомобіль VOLVO ХС70, 2007 р. до грудня 2019 року , після чого зареєстрував автомобіль на своє ім`я і користується по цей час. Вказані пояснення підтверджуються довідкою із ТСЦ МВС № 1244 про те, що 12.12.2019 року автомобіль VOLVO ХС70, 2007 р було продано та перереєстровано на іншу особу ( а.с.25 т.1)

У суду відсутні підстави не довіряти показам свідка ОСОБА_6 , так як вони узгоджуються із показами сторін в судових засіданнях що в 2018- 2019 роках вони вели спільний сімейний бізнес і мали спільні кошти на депозитах, витрачали гроші на виховання дітей.

Крім того, сам ОСОБА_2 пояснював в суді, що дійсно спірний автомобіль був проданий брату жінки ОСОБА_6 в грудні 2019 року коли між ними були нормальні стосунки і гроші за продаж автомобіля були використані на користь сім`ї, будь яких достовірних доказів про те, що позивачка використала всі кошти отримані за автомобіль не на користь сім`ї стороною не надано, а тому в зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 про стягнення із позивачки Чебикіної грошової компенсації в розмірі частини вартості автомобіля VOLVO ХС70, 2007 р. що становить на погляд позивача 133 455,50 грн слід відмовити.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю транспортного засобу мотоцикла HONDA VRX 400, 1999 року випуску, суд вирішив вже це питання про вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 , визнавши таке право сторін на вказане майно порівну. Однак в зустрічних вимогах ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на мотоцикл HONDA VRX 400, 1999 року випуску і стягнення із нього 8 673 грн на користь ОСОБА_1 , слід відмовити, так як судом вирішено що право власності на вказаний транспортний засіб у ОСОБА_2 може виникнути тільки в разі сплати ОСОБА_1 частки вартості мотоциклу відповідно до висновку товарознавчої транспортної експертизи, а саме 67 772,64 грн ( 135545,27:2 ) і на що наполягає сама ОСОБА_1 та її представник.

Щодо спору по зустрічним позовним вимогам ОСОБА_2 по поділу депозитних вкладів ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні, зустрічний позивач ОСОБА_1 відмовився в усній формі від позовних вимог про визнання депозитних вкладів ОСОБА_1 відкритого 24.10.2005 року на суму 3600 доларів США, від депозитного вкладу на суму 10 000 доларів США відкритого 23.02.2017 року і суд таку відмову прийняв до уваги. А тому такі зустрічні позовні вимоги залишає без розгляду.

Зустрічні позовну вимогу про визнання депозитного вкладу відкритого 11.09.2018 року на ім`я ОСОБА_1 на суму 4 461, 20 доларів США, суд вважає задовільнити із наступного.

11.09.2018 року ОСОБА_1 було покладено на депозитний рахунок ПАТ КБ « Приватбанк»» на рахунок № НОМЕР_12 грошові кошти в розмірі 4 461,20 доларів США ( а.с.206 т.3, а.с.6 т.5). На вказані грошові кошти нараховувались проценти і станом на 31.01.2020 року на вказаному депозиті ОСОБА_1 рахувалось 4 589 доларів 79 центів США, що підтверджується випискою із договору між ОСОБА_1 та ПриватБанком ( а.с.140 т.3 а.с.207 т.3)

Як пояснила зустрічний відповідач ОСОБА_1 вказані грошові кошти були нею зняті в грудня 2019 року році або можливо в 2020 році, але точно вона не пам`ятає, частину грошей вона віддавала чоловіку ОСОБА_2 на відпустку із дітьми в Австрію, однак сам зустрічний позивач заперечує що ОСОБА_1 надавала свої кошти, так як вони проживали окремо, а доказів про те, що всі грошові кошти були використані на користь сім`ї ОСОБА_1 не надано.

Таким чином суд вважає визнати грошові кошти в розмірі 4461,20 доларів США, покладені ОСОБА_1 на депозитний рахунок в період із 11.09.2018 року по 27.01.2020 року спільною сумісною власністю, ОСОБА_1 не надано доказів що частина грошей була витрачена на користь сім`ї,

ОСОБА_2 пояснювала що йому було невідомо про зняття коштів із вказаного депозиту на користь сімьї, а тому із позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення частини вказаних депозитів зустрічного відповідача на його користь в розмірі 2230,60 доларів США ( 4461,20:2) із ОСОБА_1 підлягає задоволенню., так як грошові кошти покладені нею були в шлюбі і сторони мають рівні права при поділу спільного майна.

Стаття 63 СК України, передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 60, 68, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція зазначених норм свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

а саме визнання в порядку поділу спільного майна подружжя за кожною із сторін права власності на частину майна, придбаного у шлюбі, що є предметом поділу в даній справі.

21.09.2023 року ухвалою Петриківського райсуду було вжито заходи забезпечення позову в цивільній справі № 187/1174/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, шляхом встановлення заборони відчуження нерухомого майна на житловий будинок загальною площею 43,7 кв.м., житлова площа 17,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,25 га, за кадастровим номером № :04:009:0041, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 , РНКОПП НОМЕР_13 .

Відповідно до ст.158 ч.7 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову даної категорії позивачкою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 4501,90 що підтверджується квитанцією ( а.с.2 т.1), вартість проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 143 від 21.02.2024 року в розмірі 15 145,60 грн 51 159,56 грн ( а.с.73 т.5), витрати про забезпечення позову 536,86 коп ( а.с.232 т.4), та витрати на правову допомогу в розмірі 30 975 грн 20 коп, які підтверджуються квитанціями ( а.с.197, 198 т.4), а всього позивачка понесли витрати на загальну суму 51 159 грн 56 коп, які підлягають стягненню із відповідача, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

Враховуючи часткове задоволення зустрічних позовних вимог

ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне стягнути з зустрічного відповідача ОСОБА_1 судові витрати пропорціональне задоволених вимог в розмірі 938 грн ( а.с.70 т.1).

Відповідно квитанції від 11.09.2023 року адвокату Серебрякову Є.С. надавалась правова допомога ОСОБА_2 за складання процесуальних документів та участь в судових засіданнях, за яку отримано гонорар в розмірі 41000 грн ( а.с.228 т.4). Відповідно від договору про надання юридичних послуг від 20.02.2022 року участь адвоката була обумовлена до 20.02.2025 року, однак із вересня 2024 року адвокат не приймав участь в судових засіданнях,

ОСОБА_2 відмовився від його участі і приймав самостійно участь в судових засіданнях.

З урахуванням частково задоволених вимог, участі адвоката в судових засіданням та надання часткової правової допомоги, суд вважає стягнути із відповідачки ОСОБА_1 5000 грн за витрати на правову допомогу. На користь ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4,12, 13, 81, 76, 80- 89, 141, 264-265 ЦПК України, ст. 60,61, 63, 69, 69 ,70. 71 СК України, 368,372, 355 ЦК України , суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовільнити.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_14 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною і площею, 43,7 кв.м.. житловою площею 17,2 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, який розташований по адресу АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , мешкає в АДРЕСА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною і площею, 43,7 кв.м.. житловою площею 17,2 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, який розташований по адресу АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_14 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер № :04:009:001,яка розташований по адресу АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянки серії № 890716 від 09.08.2011 року

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , мешкає в АДРЕСА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер № :04:009:001,яка розташований по адресу АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянки серії № 890716 від 09.08.2011 року

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , мешкає в АДРЕСА_4 компенсацію вартості спільно майна подружжя за 1/2 автомобіля марки SEAT LEON , 2016 р.в. номерний знак НОМЕР_7 у сумі 301 431 грн 08 коп ( триста одну тисячу чотириста тридцять одну грн 08 коп ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_2 ,

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , мешкає в АДРЕСА_4 компенсацію вартості спільного майна подружжя за 1/2 мотоцикла HONDA VRX 400 , чорного кольору 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 у сумі 67 772 грн 64 коп

( шістдесят сім сімсот сімдесят дві тисяч грн 64 коп ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Припинити право власності за ОСОБА_1 на мотоцикл HONDA VRX 400 , чорного кольору 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 з передачею цього транспортного засобу у власність ОСОБА_2 з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 67 772 грн 64 коп ( шістдесят сім сімсот сімдесят дві тисяч грн 64 коп ) за вказаний транспорт.

Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Монобанкк» № НОМЕР_15 НОМЕР_16 , в сумі 20 548.44 грн

В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , частину грошових коштів, внесених з ОСОБА_2 , на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Монобанк» № НОМЕР_15 НОМЕР_16 в сумі 10 274,22 ( десять тисяч двісті сімдесят чотири грн 22 коп)

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовільнити частково.

Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Монобанкк» № НОМЕР_10 , в сумі 183 923,84 коп грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , частину грошових коштів, внесених з ОСОБА_2 , на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Монобанк» № № НОМЕР_10 , в сумі 91 911грн 92 коп ( дев`яносто одна тисяча дев`ятсот одинадцять грн 92 коп)

Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та грошові кошти, внесені ОСОБА_1 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Приват Банк» № на рахунок НОМЕР_12 грошові кошти в розмірі 4 461,20 доларів США

В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , частину грошових коштів, внесених з ОСОБА_1 , на депозитний діючий картковий рахунок НОМЕР_17 в АТ «Приватбанк» № № , в сумі 2230,60 доларів США (дві тисячі двісті тридцять доларів 60 центів США)

В інших зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , мешкає в АДРЕСА_4 судові витрати в розмірі 15 145,60 ( п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять ) за проведення судової товарно-транспортної експертизи № 3957-23 від 30.09.2024 року ( а.с. 73 т.5), витрати за сплату судового збору в розмірі 4501,90 коп (а.с.2 т.1), витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 30 975 грн 20 коп ( тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять грн 20 коп ( а.с.52 т.4), витрати про забезпечення позову 536,86 коп ( а.с.232 т.4), а всього

651 159 грн 56 коп на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в АДРЕСА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн на користь ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_3 , мешкає в АДРЕСА_4

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. М. Іщенко