Справа № 761/8804/25
Провадження № 2/761/5568/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження; застосування штрафних санкцій за умисне невиконання рішення в порядку ст 382 ККУ України, -

встановив:

У лютому 2025р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаним позовом до зазначеного відповідача, в якому просила суд:

-продовжити строк для подання позовної заяви про порушення прав на справедливий суд, у зв`язку з невиконанням судового рішення про поновлення на роботі;

-скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - Відділ ДВС) про закриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 22 грудня 2023р.;

-застосувати штрафні санкції за умисне невиконання судового рішення відносно начальника Відділу ДВС в порядку ст. 382 КК України.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка зазначала, що 17 листопада 2023р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024р., було вирішено, серед іншого, поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді старшого майстра з експлуатації устаткування газових об`єктів АГЧ у Національній академії образотворчого мистецтва і архітектури з дати звільнення - 07 липня 2023р.

Отримавши виконавчий лист в частині поновлення останньої на роботі, позивачка звернулась до Відділу ДВС, виконавцем було відкрито виконаче провадження НОМЕР_1, однак, в подальшому, виконавцем було винесено постанову про закриття виконавчого провадження від 22 грудня 2023р. з підстав, що боржником рішення суду про поновлення на роботі виконано у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується наказом про поновлення на роботі ОСОБА_1 від 17 листопада 2023р. №560-ос.

Позивачка зазначила, що, закриваючи виконавче провадження з вищезгаданих підстав, виконавцем не було перевірено чи було фактично виконано рішення суду, тобто чи вручено стягувачу наказ про поновлення на роботі і чи було фактично допущено останню до роботи, як наслідок, на переконання позивачки, виконавцем блул неправомірно закрито виконавче провадження.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Предметом вказаного позову, поміж іншого, є оскарження дій державного виконавця чи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до положень ЦПК України.

Суд роз`яснює позивачці, що Розділом VІІ ЦПК України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка є стороною виконавчого провадження (стягувачем), в межах якого державним виконавцем винесено оскаржувану постанову, при цьому суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (виніс судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист та відповідно відкрито виконавче провадження), є Деснянський районний суд м. Києва.

Таким чином, позивачка, як сторона виконавчого провадження (стягувач) має право в порядку ст. 447 ЦПК України, звернутися до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (Деснянський районний суд м. Києва) із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено її права.

При цьому, всупереч наведеним приписам процесуального закону, стягувач звернулась до суду не зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України, а з позовом на загальних підставах, що є процесуально недопустимим.

З огляду на викладене суд пропонує позивачці уточнити виклад обставин та зміст заявлених вимог. Тобто зазначити правові підстави для звернення до суду саме із позовом, а не зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України та обґрунтувати вказаний спосіб захисту.

При цьому, суд відхиляє доводи позивачки, що остання позбавлена можливості звернутись до Деснянського районного суду м. Києва, оскільки позивачка у вказаному суді є присяжною, так як вказані обставини, на переконання судді, не є передумовою (причиною) для звернення до суду з порушенням правил підсудності, а також шляхом обрання неналежного способу захисту та відповідно не є беззаперечною перешкодою для звернення позивачки зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України до суду, який ухвалив судове рішення, як суд першої інстанції.

Відповдіно до ст. 20 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, заявляючи вимогу про застосування штрафних санкцій за умисне невиконання судового рішення відносно начальника Відділу ДВС в порядку ст. 382 КК України, позивачка фактично просить суд притягнути до кримінальної відповідальнсті посадову особу Відлілу ДВС (начальника), що процесуально не відповідає положенням КПК України та ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

На підставі викладеного вище, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачці строк 10 днів для усунення недоліків, а саме:

-уточнити виклад обставин та зміст заявлених вимог, тобто зазначити правові підстави для звернення до суду саме із позовом, а не зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України та обґрунтувати вказаний спосіб захисту.

Суд роз`яснює позивачці, що виправлену редакцію позову необхідно надати до суду з дотриманням вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України (позивачка повина додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивачка зобов`язана додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень ст. 43 цього Кодексу).

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження; застосування штрафних санкцій за умисне невиконання рішення в порядку ст 382 ККУ України - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачці зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: