ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/128/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря - Дідух М.Є.

та відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/17995/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року, повний текст якого складено 18 листопада 2024 року, ухваленого суддею Марциновською І.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,-

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі за текстом АТ «Універсал Банк») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що «Monobank» це мобільний банк, в межах якого клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно чи шляхом відеоверифікації дистанційно, ДІЯ-шерінгу на точці дистанційно або спрощеної процедури через УБКІ. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Позивач зазначив, що 31.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 31.03.2020 (далі за текстом Договір). Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач також підтвердила, що ознайомлена та отримала у мобільному додатку примірники зазначених документів та зобов`язалася виконувати умови договору. Крім того, в анкеті-заяві позичальник підтвердила, що усе листування щодо договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору.

Позивач вказав, що виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у сумі 80000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином покладені на неї зобов`язання не виконала, порушила умови договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 26.05.2024 складає 103799,08 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 103799,08 грн.

За таких підстав позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 31.03.2020 станом на 26.05.2024 у сумі 103799,08 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 31.03.2020 станом на 26.05.2024 у сумі 103799 (сто три тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 08 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати у виді судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково, стягнувши 80000 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявниця вказує, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

При цьому, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31.03.2020, підготовлений робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачки. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Також заявниця зазначила, що наданий позивачем витяг з Умов та Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank не відповідає дійсності, оскільки набрав чинності 27.11.2021, тоді як відповідач звернулася до банку 31.03.2020.

Таким чином, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За викладених обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами

Вказує, що оскільки AT «Універсал Банк» не надано доказів на підтвердження видачі їй кредитної картки та розміру наданого кредиту у виді встановленого ліміту на певну суму, руху коштів на відкритому рахунку, тому перевірити розмір нарахованих як суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим.

Отже, доводи позивача щодо розміру нарахованих сум заборгованості не підтверджені жодними належними доказами.

Представник позивача ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року у справі № 607/17995/24 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що відповідач не заперечує, що він є клієнтом AT «Універсал Банк», на його ім`я відкрито рахунок, видана платіжна картка та він активно користувався банківськими послугами проекту «МопоЬапк».

Відповідно до п. 2 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 31.03.2020 року, визначено, що ця Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі - договір).

Клієнт, підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK I Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 3Анкети-заяви).

Крім цього, відповідно до п. 3 Анкети-заяви від 20.04.2021 року, визначено, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. Уразі виходу з пільгового періоду на кредит буле нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

Також, відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Поміж цього, підтвердила, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису.

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач просить відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Враховуючи те, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, можна дійти цілком очевидного висновку, що відповідач був ознайомлений саме з умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі погодження сторонами умов і правил обслуговування фізичної особи разом з додатками, які є невід`ємною складовою договору.

Таким чином, невиконання боржником умов договору, на які він погодився та ознайомився в анкеті-заяві разом із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, та непогашення у повному обсязі заборгованості перед банком матиме наслідком порушення фундаментального положення про обов`язковість договору.

Правовідносини, які наразі існують між сторонами, щодо відкриття поточного рахунку, випуску платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, надання у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту, нарахування процентів за користування коштами, є наслідком вже укладеного сторонами по справі договору про надання банківських послуг від 06.08.2019 року, який відповідачем певний час виконувався, що само по собі є підтвердженням його укладення та прийняття умов договору.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладеній в ній.

АТ «Універсал Банк» та їх представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення відповідає з огляду на таке.

Судом встановлено такі обставини.

31.03.2020 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, в якій остання просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на її ім`я ОСОБА_4 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов договору. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище та 04.12.2018 отримала паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Пунктами 2, 3 анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг, щодо карткових продуктів (Monobank/Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.Відповідач підтвердила, що ознайомилася на сайті та отримала у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір, та зобов`язалася виконувати його умови

Також згідно з п. 3 Анкети-заяви відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

В пункті 6 анкети-заяви зазначено, що відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором; також визнає, що удосконалений електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням удосконаленого електронного підпису .

Крім того, як слідує з п. 10 Анкети-заяви, відповідач надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків, відкритих в АТ «Універсал Банк» без додаткових розпоряджень для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору або будь-якого іншого договору.

ОСОБА_1 06.10.2021 видана платіжна картка «Monobank», тип картки Чорна картка, строк дії до березня 2024 року. Указане підтверджується довідкою про наявність рахунку від 16.09.2024 (а.с. 69).

З виписки по особовому рахунку за період з 31.03.2020 до 16.09.2024 (а.с. 70-75), а також з розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 6) вбачається, що позивач надав у користування відповідача кредитні кошти у сумі 80000 грн. Разом з тим відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, унаслідок чого з урахуванням розміру дозволеного овердрафту виникла прострочена заборгованість, яка станом на 26.05.2024 складає 103799,08 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, унаслідок чого з урахуванням розміру дозволеного овердрафту виникла прострочена заборгованість, яка станом на 26.05.2024 складає 103 799,08 грн, а тому майнові права позивача підлягають захисту, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 31.03.2020 у сумі 103 799,08 грн.

Колегія суддів вважає висновки суду такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 31 березня 2020 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк».

Анкетазаява до договору про надання банківських послуг від 23 серпня 2019 року містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу.

При цьому п.3 Анкети-заяви визначено, що пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 31.03.2020, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови договору, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.

ОСОБА_1 06.10.2021 видана платіжна картка «Monobank» НОМЕР_2 , тип картки Чорна картка, строк дії до березня 2024 року, що стверджується довідкою про наявність рахунку від 16.09.2024 (а.с. 69).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку та рахунок, який належить ОСОБА_1 , у розмірі 80 000 грн, що підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 31.03.2020 до 16.09.2024 (а.с. 70-75), а також розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 6), з яких вбачається, що відповідачем частково сплачено кредит, що фактично і підтверджує наявність у неї боргового зобов`язання.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.

При цьому, згідно з пунктом 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки, за якими обліковуються кошти, розпорядником яких є клієнти банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц.

Таким чином, системний аналіз матеріалів справи, зокрема, виписка по вказаному рахунку в сукупності з іншими доказами, дають підстави для висновку, що позивачем надані суду належні та допустимі докази, а саме первинні бухгалтерські документи щодо надання кредитних коштів, отримання таких коштів відповідачкою ОСОБА_1 за договором №б/н від 31.03.2020.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, у суду першої інстанції не було підстав для висновку про недоведеність факту отримання відповідачем кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою.

Натомість, якщо відповідачка заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Проте відповідачка жодних доказів на спростування факту укладення договору, відкриття карткового рахунку, отримання нею кредитних коштів чи розміру заборгованості не надала. При цьому, ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі визнає факт отримання кредитних коштів в частині кредитного ліміту від АТ «Універсал Банк» у розмірі 80 000,00 грн, згідно договору №б/н від 31.03.2020.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання договору про надання банківських послуг «Monobank» від 31.03.2020 з АТ «Універсал Банк», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем за договором.

Відтак, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів, суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки, колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані та безпідставні, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наведеним судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Також не заслуговують на увагу твердження заявника про відсутність обов`язку було сплачувати позивачеві відсотки за користування кредитом, так, як кредитні кошти витрачені відповідачем, а тому станом на даний час не використовуються.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, згідно п. 3 Анкети-заяви визначено, що пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць (38,4% річних).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 31.03.2020 позивач АТ «Універсал Банк» нараховував проценти за ставкою 37,2 % річних (3,1% в місяць) в період з 30.07.2021 по 31.03.2022, а з 01.04.2022 по 31.07.2022 за ставкою 19,2% річних, та з 01.08.2023 по 26.05.2024 за ставкою 37,2% річних (3,1% в місяць).

Отже, розмір процентів за договором №б/н від 31.03.2020 повністю узгоджується із розрахунком заборгованості долученим позивачем до матеріалів справи та умовами кредитного договору.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.

Відтак, оскільки відповідач не заперечувала факт неповернення позивачеві кредитних коштів у сумі 80000 грн відповідач у межах строку дії договору, у даному випадку у межах строку дії кредитної картки зобов`язана була сплачувати позивачеві відсотки за користування кредитними коштами.

Разом з тим відповідач указаний обов`язок не виконувала, а відтак позивач згідно з п. 10 анкети-заяви мав право без додаткових розпоряджень відповідача для погашення грошових зобов`язань перед банком списувати з рахунку відповідача кошти для погашення указаних відсотків. При цьому, зважаючи, що кошти на рахунку відповідача були відсутні, таке списання здійснювалось з урахуванням положень про овердрафт, тобто якщо на рахунку не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, з перевищенням встановленого банку кредитного ліміту. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні гроші на погашення заборгованості, а саме відсотків за користування кредитним лімітом.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, доказів належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останньої підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку за період з 31.03.2020 до 16.09.2024, які надані суду та відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 31.03.2020 у сумі 103 799,08 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року відповідача звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2024 року в сумі 4542 грн, тому судовий збір в розмірі 42542 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 4542 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції віднести на рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 березня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів