Провадження № 2/202/324/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Доценко С.І., за участю секретаря судового засіданні Тарасової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ-3 ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року розгляд справи було вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

До початку розгляду справи по суті до суду надійшла заява представника позивача про закриття провадження по справі, у зв`язку з повним погашенням відповідачем позову, та стягнення понесених судових витрат, а саме 50% відсотків сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, від відповідача надійшла заява, в якій він просить долучити квитанцію про повне погашення заборгованості по квартплаті, у зв`язку з чим просив закрити провадження по справі, а також просив відмовити про стягнення з нього витрат на професійну правову допомогу, оскільки вважає її розмір необґрунтовано завищеним.

У судове засідання сторони не з`явились.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Як вбачається з долученої відповідачем квитанції №1017 ОСОБА_1 була в повному обсязі погашена заборгованість в розмірі 6000,00 грн. по внескам та обов`язковим платежам співвласників об`єднання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана представником позивача відмова від позову не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав чи охоронюваних законом інтересів, та пов`язана з тим, що відповідач після відкриття ссудового провадження добровільно виконав зобов`язання, а тому судом приймається, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи судом вбачається, що судові витрати по справі складаються із судового збору, який позивач при зверненні до суду сплатив у сумі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною квитанцією № 546 від 27.10.2023 року, а також заявлені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно із ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Ці ж положення закріпленні в ст. 7 Закону України «Про судовий збір»

За вказаних обставин, у зв`язку із відмовою від позову, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 1342 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача на його користь решту судового збору.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц зроблений висновок про те, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа № 301/1894/17.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на адвоката надано: ордер про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір №01 про надання професійної правової допомоги від 26.10.2023 року, відповідно до якого гонорар за складання та подачу позовної заяви становить 3000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вирішуючи питання витрат на правничу допомогу, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

Суд вважає зазначену справу такою що є невеликої складності тому що вона є типовою з усталеною судовою практикою. В справі заявлено одного позивача та відповідача.

Отже, відповідно до договору №01 про надання професійної правової допомоги від 26.10.2023 року було встановлено, що сума гонорару адвоката за надання правових послуг становить 3000,00 грн. Ця сума охоплює оплату за надані адвокатом послуги в рамках представництва інтересів клієнта та здійснення юридичних дій, необхідних для вирішення відповідної справи.

Так, суд вважає, що встановлення гонорару адвоката має базуватися на принципах розумності та обґрунтованості

Однак, суд, проаналізувавши обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги невелику складність справи, яка є типовою, обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що заявлений гонорар не відповідає принципу розумності співмірності та пропорційності.

Справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, не відноситься до категорії складних справ, текст позовної заяви є типовим і не потребує великої кількості часу для складання, справа розглядалась без участі представника позивача, а тому гонорар в розмірі 3000,00 грн. не є обґрунтованим та не відповідає принципу розумності та співмірності.

Тому, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, з урахуванням складності справи, суми боргу та обсяг наданих послуг, суд вважає суму в розмірі 1500,00 гривень співмірним відшкодуванням судових витрат за надану професійну правничу допомогу.

За таких обставин, заява представника позивача про відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 206, 255, 256, 354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ-3 ДНІПРО» про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ-3 ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити у зв`язку відмовою позивача від позову.

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ-3 ДНІПРО» про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ-3 ДНІПРО», , судовий збір в розмірі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

В іншій частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Повернути позивачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ-3 ДНІПРО» , з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві гривні) 00 копійок, сплаченого при поданні заяви відповідно до квитанції № 546 від 27.10.2023 року (отримувач коштів: ОДВ, ГУДКСУ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0004630.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. І. Доценко