Справа №709/390/25
УХВАЛА

21 березня 2025 року суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області

Кваша І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з даним позовом до Чорнобаївського районного суду, в якому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Даний позов не може бути прийнятий судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу на те, що позивачем додано до заяви копії письмових доказів (документів), зміст частини яких викладений іноземною мовою.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

За ч. 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Позивачем до позовної заяви долучено копії документів, складені іноземною мовою, поряд з цим подані документи не перекладені та не оформлені належним чином, що відповідно не дає суду належним чином зрозуміти їх зміст.

Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалося, що процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою (справа № 9901/12/20, провадження №11-56заі20, справа №826/7329/17, провадження № 11-28заі21).

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Крім того, суд звертає увагу, що частиною 1 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1-3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, право подачі позову по даній справі має як ОСОБА_1 , так і повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 .

Разом з тим, ОСОБА_3 не залучено учасником процесу по даній справі.

Суд вважає, що рішення в даній справі може вплинути на права ОСОБА_3 , оскільки вона може виявити бажання отримувати аліменти від батька на період навчання особисто.

За таких обставин доцільним є залучення ОСОБА_3 до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Додатково суд звертає увагу, що такий підхід не може вважатися надмірним формалізмом. Будь-який учасник процедур цивільного судочинства зобов`язаний дотримуватися приписів чинного ЦПК України, бо в інакшому випадку може скластися хибне враження, що норми ЦПК України носять виключно рекомендаційний характер та не є обов`язковими до застосування, з чим суд категорично не погоджується.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвал про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

А відтак, позов слід залишити без руху, позивачу слід привести його у відповідність до вимог ст. 177 ЦПК України та необхідно додати до матеріалів справи належним чином засвідчений переклад доданих до позовної заяви документів, уточнити коло учасників справи та долучити ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 258 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини залишити без руху та надати позивачу строк - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали на усунення зазначених недоліків.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Кваша