Провадження № 2/686/933/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 березня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

26 листопада 2024 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 77 760 грн. 00 коп.

На обґрунтування свого позову представник позивача вказав, що 07.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») і ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3962587 (далі кредитний договір), за яким ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп., а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами. В подальшому, 08.09.2023 року між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено додатковий договір до кредитного договору від 07.09.2023 року, за яким сума кредиту була збільшена до 14 000 грн. 00 коп.

24.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги № 24/04/24, за умовами якого ТОВ «Укрглобал-Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3962587.

Проте, ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 3962587 від 07.09.2023 року, а тому на час переходу права вимоги до нового кредитора (позивача) по договору виникла заборгованість у розмірі 77 760 грн. 00 коп., яка складається з 14 000 грн. 00 коп. основного боргу та 63 760 грн. 00 коп. боргу за процентами.

За таких обставин, позивач ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 77 760 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 3962587 від 07.09.2023 року, а також понесені витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07 вересня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір № 3962587, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором (пункти 1.1, 1.2 договору).

Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 350 днів під 2,00 % в день від суми кредиту.

Кредитний договір укладений сторонами дистанційно та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором Х882).

08 вересня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі додатковий договір до кредитного договору № 3962587 від 07.09.2023 року, яким збільшили суму кредиту до 14 000 грн. 00 коп.

Додатковий договір укладений сторонами дистанційно та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором В255).

У день укладення кредитного договору 07.09.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало кредитні кошти у сумі 10 000,00 на указаний ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 . У день укладення додаткового договору 08.09.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало кредитні кошти у сумі 4 000,00 на указаний ОСОБА_1 картковий рахунок № № НОМЕР_1 .

24 квітня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір відступлення прав вимог № 24/04/24, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило позивачу своє право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому, до боржників за рядом договорів.

Пунктами 6.1, 6.2, 7.1, 7.2 договору факторингу визначено, що Клієнт передає Фактору Права вимоги до Боржників які входять до Портфеля Заборгованості. Клієнт передає, а Фактор приймає Права вимоги в розмірі Портфеля Заборгованості. Права Вимоги переходять до Фактора після підписання Сторонами цього договору та виконання Фактором вимог п.7.2 Договору. В якості ціни за відступлення Прав вимоги Фактор сплачує Клієнту плату у розмірі 2 185 366 грн. 65 коп. шляхом перерахування вказаної суми на вказаний у реквізитах цього договору рахунок.

Згідно платіжної інструкції № 783 від 24.04.2024 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перерахувало ТОВ «Лінеура-Україна» 2 185 366 грн. 65 коп. як плату за відступлення прав вимоги за договором про відступлення прав вимоги № 24/04/24 від 24.04.2024 року.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ч. 1 ст. 510 ЦК України, передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України, передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

За ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).

Відповідно до ст. 519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 року у справі № 761/33403/17).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.08.2023 року за наслідком розгляду справи №910/19199/21.

З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Саме на первісного кредитора покладено обов`язок представити новому кредитору всі документі, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 77, 78 ЦПК України, визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію Додатку № 1 до договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року копію реєстру боржників до договору факторингу № ____ від ____ року; копію Додатку № 2 до договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року копію акту приймання-передачі Документації до договору факторингу № ____ від ____ року; копію Додатку № 3 до договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року копію акту повернення Прав вимог до договору факторингу № ____ від ____ року; копію Додатку № 4 до договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року копію реєстру боржників з інформаційно-комунікаційної системи до договору факторингу № ____ від ____ року, у яких відсутні відомості про боржника ОСОБА_1 та його кредитні зобов`язання.

В п. 5 договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року зазначений порядок обміну документацією, проте позивачем не долучено, належних доказів, що до позивача перейшла вимога по кредитному договору № 3962587 від 07.09.2023 року.

У відповідності до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем вказані докази самостійно суду надані не були, та не було заявлено клопотання в порядку та строки, визначені ст. 84 ЦПК України, про витребування доказів, хоча позивачу достеменно було відомо про необхідність подачі даних доказів, оскільки на них посилався позивач у своєму позові. Будь яких заходів щодо отримання та подачі вказаних доказів позивачем вжито не було.

Згідно ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, оскільки відступити право вимоги виконання обов`язку відповідно до положень статей 509-514 ЦК України можливо лише у конкретному зобов`язанні, однак позивачем не надано доказів на відступлення права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», який має право вимоги до ОСОБА_1 суд дійшов висновку про відсутність у ТОВ ««Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс»» права вимоги за кредитним договором № 3962587 від 07.09.2023 року, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. відшкодуванню не підлягає та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21 березня 2025 року.

Суддя: О. М. Палінчак