Справа № 643/2195/25
Провадження № 4-с/643/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Костенюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2024 року у справі № 643/10990/24, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2024 року у справі № 643/10990/24, в якій прохав визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Алєксєєва Г.І. від 29.01.2025 про арешт коштів боржника, повернути незаконно стягнуті кошти в сумі 1238,00 грн.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався на те, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 850, 00 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. Штраф та судовий збір за вказаною постановою він сплатив 02.11.2024. Проте 29.01.2025 державний виконавець Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Алєксєєв Г.І. виніс постанову про арешт його коштів, після чого він зателефонував державному виконавцю та надіслав останньому копії квитанцій. Однак 31.01.2025 з його карткового рахунку були списані кошти в сумі 1238,00 грн., оскільки державний виконавець не скасував постанову, знаючи про відсутність за ним боргу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2025 скарга була залишена без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.

18.02.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

18.02.2025 ОСОБА_1 подав уточнену скаргу, в якій прохав визнати дії (бездіяльність) державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Алєксєєва Г.І. неправомірною, посилаючись на те, що після оскарження ним неправомірних дій державного виконавця до Міністерства юстиції арешт з карткового рахунку було знято та 12.02.2025 повернуто 1163,15 коп. Решта коштів до цього часу не повернута.

В судове засідання скаржник та державний виконавець Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Алєксєєв Г.І. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги.

Скаржник 24.03.2025 звернувся до суду із заявою про розгляд скарги у його відсутність, зазначивши, що скаргу підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 447 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги та адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850,00 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., справа № 643/10990/24.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Алєксєєва Г.І. від 29.01.2025 накладено арешт на грошові кошти /електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні № 77015158 з виконання постанови Московського районного суду м. Харкова № 643/10990/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 605,60 грн. (а.с.12).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 02.11.2024 ОСОБА_1 сплачено суму коштів у розмір 605,60 грн., призначення платежу: судовий збір; ОСОБА_1 , 643/10990/24 (а.с.09).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 02.11.2024 ОСОБА_1 сплачено суму коштів у розмір 850,00 грн., призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; 643/10990/24; ОСОБА_1 (а.с.10).

31.01.2025 з рахунку ОСОБА_1 стягнуто 1238,00 грн., призначення платежу: стягнення за ВП № 77015197 з виконавчого документу; постанова № 643/10990/24, виданий 29.11.2024, документ видав Московський районний суд м. Харкова на осн.док.ВК № 250131РВNКІ65 (а.с.11).

Згідно з ст. 447 ЦПК України та ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1-3 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абз. 1 ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII).

Так, засіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Скаржник посилається на те, що ним 29.01.2025 було надіслану державному виконавцю Алєксєєву Г.І. копії квитанцій про сплату штрафу та судового збору за постановою суду, проте матеріали справи будь-яких доказів зазначеного не містять, а тому скаржником недоведене суду, що державний виконавець діяв неправомірно.

В уточненій скарзі ОСОБА_1 зазначив, що йому було повернуто грошові кошти в сумі 1163,15 грн. стягнутих за виконавчим провадженням. Інших вимог, окрім визнання дії (бездіяльності) державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Алєксєєва Г.І. неправомірною уточнена скарга не містить.

Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані дії (бездіяльність) державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця, судом не встановлено неправомірної бездіяльності державного виконавця, а тому вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 450-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2024 року у справі № 643/10990/24- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук