Справа № 529/401/24
Провадження № 2/529/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс (далі - ТОВ ФК Еліт Фінанс) звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказано, що 26.10.2015 між АТ Альфа-Банк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 630319423 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії у розмірі 75 000,00 грн з процентною ставкою 40 % річних, з обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. АТ Альфа-Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 в свою чергу взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала. 20 грудня 2021 року між АТ Альфа-Банк та ТОВ ФК Еліт Фінанс було укладено договір факторингу № 4, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 26.10.2015, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за яким складає у загальному розмірі 35 071,44 грн, з яких: 31 060,47 грн - заборгованість за тілом боргу, 4 010,97 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідачем були проігноровані вимоги щодо погашення заборгованості за вказаним договором, надіслані як первинним кредитором, так і новим кредитором, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у загальному розмірі 35 071,44 грн, судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100,00 грн.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 07.05.2024 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Конюшенко М.А. надала суду клопотання про застосування строку позовної давності при стягненні заборгованості за кредитним договором, в обгрунтування якого вказала, що дійсно 26.10.2015 було укладено кредитний договір з АТ Альфа-Банк на підставі якого вона отримала кредитну картку з лімітом 75 000,00 грн. Але, вказаний кредит вона сплачувала вчасно, однак із кінця 2020 року, у зв`язку із розповсюдженням COVID-19, її фінансовий стан змінився і останню проплату нею здійснено 02.12.2020. АТ Альфа-Банк до неї з приводу виниклої заборгованості протягом останніх трьох років не звертався і вона навіть не знала про передачу її кредиту іншій фінансовій установі. Оскільки позивач не звертався до неї щодо сплати заборгованості по кредиту із 02.12.2020, то у зв`язку з цим строк позовної давності сплинув і позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. У зв`язку з пропуском строку позовної давності відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ ФК Еліт Фінанс.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Конюшенко М.А. також надала суду додаткові пояснення у справі, у яких вказано, що відповідачка не визнає позов та просить взяти до уваги її розрахунки. Відповідачка отримала кредитну карту із лімітом 8 000,00 грн, в процесі користування даний ліміт банком був збільшений до 24 300,00 грн. В подальшому можливо і збільшувався до 75 000,00 грн, але відповідачка цього не знає і суми в 75 000,00 не знімала із карти. Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 23 позовної заяви), що наданий позивачем, вбачається, що 27.10.2015 ОСОБА_1 отримала кредит лімітом 8 200,00 грн. Станом на момент видачі розрахунку 20.12.21 загальна заборгованість 35 071,44 грн. Однак, із цього розрахунку вбачається, що відповідачкою за розрахунковий період знято коштів із рахунку на 29 401,93 грн та внесено коштів на рахунок 36866,34 грн. Відповідно до графи 10 на кінець періоду заборгованості по комісії РКО не має, штраф 0. Не зрозумілими для відповідачки є розрахунки в графі «Просторочене тіло кредиту», так як нарахування в даній графі почається з 26.11.2020, тоді як останнє зняття коштів відбулося 26.02.2020, а 26.11.2020 був здійснений останній платіж в рахунок погашення заборгованості. Цифри вказані в даній графі не відповідають дійсності та непіддаються критиці, оскільки вони в рази більші ніж суми як знімала ОСОБА_2 та становлять прострочене тіло кредиту на початок періоду починаючи із 26.11.2020 по 20.12.2021 98 952,54 грн, а на кінець періоду становлять уже 132 177,28 грн. Всі інші нарахування стосуються відсотків за користування кредитом, які нараховувалися позивачем відповідачці до 20.12.2021, при цьому остання кредитними коштами з 26.02.20 не користувалася.

Відповідно до виписки по рахунку з кредитною карткою за період з 27.10.2015 по

05.02.2024 вбачається, що витрат 67 927,30 грн та надходжень 67 927,30 грн., поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 0. Крім того, відповідачка вважає необґрунтованою та завищеною суму, яку просить стягнути позивач за надання йому юридичних послуг - 7 100,00 грн, оскільки позовна заява є типовою, де можливо лише заміняти прізвища боржників та суми заборгованості і її написання не може займати 3,1 год.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 630319423 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно з яким ліміт відновлювальної кредитної лінії у розмірі 75 000,00 грн, сума кредиту доступна на момент укладення кредитного договору 8 200,00 грн, процентна ставка 40 % річних, обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. Згідно з вказаним кредитним договором відповідачці відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано останній міжнародну платіжку картку DMС Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску /а.с. 6-7/.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася погасити кредит та сплатити відсотки за його користування у передбачені договором строки та розмірах.

Відповідачкою також було підписано Довідку про умови кредитування та заяву про відкриття поточних рахунків в ПАТ "Альфа-Банк", у яких було вказано зазначені вище умови кредитного договору та зокрема вказано, що строк дії кредитної лінії - 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору /а.с. 7/.

20 грудня 2021 між АТ Альфа-Банк та ТОВ ФК Еліт Фінанс було укладено договір факторингу № 4, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вищевказаним кредитним договором від 26.10.2015, укладеним між АТ Альфа-Банк та ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, акта приймання-передачі Реєстру Боржників за цим договором, витягу з Реєстру боржників до цього договору факторингу, платіжного доручення щодо сплати коштів за право вимоги згідно із цим договором факторингу /а.с. 9-18/.

Згідно з витягом з Реєстру боржників за кредитними договорами, 20.12.2021 ТОВ ФК Еліт Фінанс набуло право грошової вимоги з відповідачки за кредитним договором, укладеним нею з АТ "Альфа-Банк", в сумі 35 071,44 грн, з яких: 31 060,47 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 4 010,97 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом /а.с. 14-16/.

Відповідачка ОСОБА_1 не погасила заявлену позивачем заборгованість в сумі 35 071,44 грн ні первісному кредитору, ні позивачу.

Додаткових нарахувань з моменту відступлення права вимоги по кредитному договору, позивачем, як новим кредитором, не було здійснено. Всі суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками були нараховані первісним кредитором - АТ Альфа-Банк.

Позивачем на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором надано суду розрахунок заборгованості, згідно з яким за відповідачкою станом на 20.12.2021 обліковується заборгованість в розмірі 35 071,44 грн та виписку по належному відповідачці рахунку за період з 27.10.2015 по 05.02.2024, з якого вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами та здійснювала систематичне внесення коштів в рахунок погашення боргу, останнє з яких відбулося 02.12.2020 /а.с. 19-27/.

Відповідно до статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За змістом норми ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ОСОБА_1 та АТ "Альфа-Банк" від 26.10.2015 було укладено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Після укладення вказаного вище договору факторингу у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набув право вимоги до відповідачки.

Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31 060,47 грн, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору ліміт відновлювальної кредитної лінії сторонами узгоджено у розмірі 75 000,00 грн /а.с. 6/.

Відновлювана кредитна лінія це вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично в рамках встановленого ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину та здійснювати повторне використання коштів протягом терміну дії кредитної лінії.

Згідно з п. 3.1.1 кредитного договору сума кредиту, що є доступною позичальнику на момент укладення договору, тобто станом на 26.10.2015, складає 8 200,00 грн /а.с. 6/.

З довідки про умови кредитування вбачається, що строк дії кредитної лінії становить 1 рік з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Сторона відповідача заперечень щодо пролонгації строку дії кредитної лінії не мала.

З наданої позивачем виписки з банківського рахунку відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором від 26.10.2015 вбачається, що у подальшому кредитний ліміт збільшувався таким чином:

- 27.10.2015 - на 8 200,00 грн /а.с. 25/,

- 27.04.2016 - на 3 000,00 грн /а.с. 25/,

- 19.03.2018 - на 1 100,00 грн а.с. 23/,

- 20.09.2019 - на 4 000,00 грн /а.с. 21/,

- 06.12.2019 - на 4 000,00 грн /а.с. 21/,

- 19.06.2020 - на 4 000,00 грн /а.с.20/.

Таким чином, остаточно кредитний ліміт було збільшено до 32 500,00 грн (8 200,00 грн + 8 200,00 грн + 3 000,00 грн + 1 100,00 грн + 4 000,00 грн + 4 000,00 грн + 4 000,00 грн = 32 500,00 грн).

Збільшення кредитного ліміту до 32 500,00 грн також підтверджується тим, що відповідачка з 27.10.2015 по 27.01.2020 зняла кредитних коштів у розмірі 29 403,04 грн, що вбачається із наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідачки і не заперечувалося стороною відповідача.

Вказане у сукупності спростовує твердження представника відповідачки про те, що кредитний ліміт було збільшено лише до 24 300,00 грн.

Твердження представника відповідачки про те, що відповідачці не було відомо про кредитний ліміт у розмірі 75 000, 00 грн, суд вважає безпідставним, адже у п. 3.1 кредитного договору, який відповідачка підписала власноручно, сторонами узгоджено, що ліміт відновлювальної кредитної лінії встановлено у розмірі 75 000,00 грн, а тому збільшення кредитного ліміту до 32 500,00 грн у межах узгодженого сторонами кредитного договору максимального кредитного ліміту у розмірі 75 000,00 грн є правомірним /а.с. 6/.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заявлена ним сума заборгованості за тілом кредиту становить 31 060,47 грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 30 423,88 грн та овердрафту (несанкціонованої заборгованості) у розмірі 636,59 грн.

При цьому, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів погодження відповідачкою таких істотних умов кредитного договору як стягнення коштів за прострочене тіло кредиту та овердрафт (несанкціоновану заборгованість).

Зі змісту наявних у матеріалах справи копій кредитного договору від 26.10.2015 та довідки про умови кредитування, які підписані відповідачкою, вбачається, що ці документи не містять умов щодо порядку стягнення та розміру коштів за прострочене тіло кредиту та овердрафт (несанкціоновану заборгованість).

Щодо того, що вказані вище умови могли бути зазначені у Договорі про комплексне банківське обслуговування, до якого приєдналася відповідачка, підписавши кредитний договір від 26.10.2015, та відповідних Додатках до нього, які розміщені на офіційному вебсайті АТ "Альфа-Банк", то суд зауважує, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що відповідачка належним чином ознайомлена з передбаченими цими документами умовами, погодилася на них у тій редакції, яка була чинною на момент підписання кредитного договору.

Враховуючи вказане вище у сукупності, суд вважає неправомірним та безпідставним списання первісним кредитором АТ "Альфа-Банк" неузгоджених відповідачкою платежів за прострочення тіла кредиту та овердрафт.

Суд наголошує, що нарахування первісним кредитором відповідного розміру заборованості за кредитом не звільняє позивача, як нового кредитора, який отримав право вимоги до позичальника за договором факторингу, від обов`язку надання суду належних та достатніх доказів на підтвердження наявності та розміру заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вказане вище у сукупності, керуючись наданим позивачем розрахунком заборгованості /а.с. 27/, адже стороною відповідача не було надано суду свого детального розрахунку заборгованості, беручи до уваги те, що відповідачкою здійснювалося часткове погашення зокрема тіла кредиту, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованість виключно за тілом кредиту у розмірі 13 566,37 грн.

Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 4 010,97 грн, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою складає 40 % річних /а.с. 6/.

Відповідно до Довідки про умови кредитування до вказаного вище договору, відсотки нараховуються тільки на використану суму кредиту.

При цьому, із наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки за рахунком відповідачки за кредитним договором вбачається, що первісним кредитором АТ "Альфа-Банк" неправомірно нараховувалися відповідачці суми заборгованості за прострочене тіло кредиту та овердрафт (несанкціоновану заборгованість), які не були узгоджені відповідачкою в кредитному договорі, та відповідно неправомірно розподілялися на погашення різних видів заборгованості, в тому числі і за відсотками за користування кредитом, періодично внесені відповідачкою платежі на погашення кредиту.

У зв`язку із вказаним, враховуючи те, що сторона відповідача не погодилася зокрема із розміром відсотків за користування кредитом, вказуючи на незрозумілість наданого позивачем розрахунку заборгованості, а позивач, в порушення передбаченого вимогами ст. 81 ЦПК України обов`язку доказування заявлених позовних вимог, при цьому не надав жодних роз`яснень щодо наданого ним розрахунку та не надав більш детального та зрозумілого розрахунку заборгованості, у суду також відсутня можливість здійснення самостійного достовірного перерахунку заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом у розмірі 4 010,97 грн.

Щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За загальним правилом згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. У зв`язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово-судовому порядку.

У своєму клопотанні відповідач ОСОБА_1 просила застосувати строки позовної давності щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 17.03.2022, у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З 12.03.2020 на усій території України був встановлений карантин, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Виходячи із приписів п. 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строки позовної давності продовжені на період дії карантину та зупинені на час воєнного стану.

Таким чином, на час подання до суду позову позовна давність не сплинула.

Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме на 38,68 %, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100,00 грн, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 1 171,23 грн (3 028,00 грн х 38,68 % = 1 171,23 грн) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 746,28 грн (7 100,00 грн х 38,68 % = 2 746,28 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс заборгованість за кредитним договором № 630319423 від 26 жовтня 2015 року у розмірі 13 566 (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн 37 коп, що є заборгованістю за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Еліт Фінанс пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 171 (одна тисяча сто сімдесят одна) грн 23 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 746 (дві тисячі сімсот сорок шість) грн 28 коп

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс, юридична адреса: м. Київ, пл. Солом`янська, 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий О.С. Кириченко