Справа № 446/609/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Новосад І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янка-Бузька заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти, -

встановив:

ОСОБА_1 20.03.2025 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якій просить суд встановити факт проживання позивача ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_2 однієї сім`єю без реєстрації шлюбу у період з березня 2016 року по грудень 2024 року, визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: 1/3 земельної ділянки за кадастровим номером :06:000:0892, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, село Ременів загальною площею 0.213 га, 1/3 будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 694.3 кв.м., квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 102,6 кв. м., автомобіль марки Lincoln Corsair 2020 року випуску червоного кольору універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , автомобіль марки Audi Q7 2016 року випуску, чорний універсал, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , визнати на праві спільної часткової в власності за ОСОБА_1 наступне майно: 1/6 земельної ділянки за кадастровим номером :06:000:0892, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, село Ременів загальною площею 0.213 га., 1/6 будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 694.3 кв. м., 1/2 квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 102,6 кв. м., та стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 1/2 вартості автомобілів Lincoln Corsair 2020 року випуску ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 та Audi Q7 2016 року випуску ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 у сумі 1049320 грн. 57 коп..

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І..

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.03.2025 провадження у справі відкрито, визначено що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Одночасно з поданням позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд, вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне майно, зареєстроване на ім`я відповідачки ОСОБА_2 ..

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що ним був поданий до Кам`янка Бузького районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Предметом даного спору є визначення прав на спільне майно позивача і відповідача як подружжя 1/3 земельної ділянки за кадастровим номером :06:000:0892, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, село Ременів загальною площею 0.213 га, 1/3 будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 694.3 кв.м., квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 102,6 кв. м., автомобіль марки Lincoln Corsair 2020 року випуску червоного кольору універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , автомобіль марки Audi Q7 2016 року випуску, чорний універсал, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 . Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, адже земельна ділянка, будівля, квартира та автомобіль, що є спільним майном подружжя, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, так, як відповідачкою на сьогоднішній день вже здійснено відчуження спільного майна, а саме автомобіль Audi Q7,2016року випуску перереєстровано на нового власника. Враховуючи вище наведене просить суд заяву задовольнити та вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що дана заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 подаючи заяву про застосування заходів забезпечення позову, мотивує її тим, що предметом спору є спірні земельні ділянки, квартира та будівля, та враховуючи те, дане спірне майно зареєстроване на праві приватної власності за відповідачкою ОСОБА_2 , вважає, що існує ризик відчуження такого майна, що позбавить можливості його поділу, а тому лише захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно забезпечить належний захист прав та інтересів заявника. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за захистом яких звернулась.

Заявник ОСОБА_1 покликаючись на положення ст. 149 ЦПК України просить вжити заходів для забезпечення його позову, шляхом накладення арешту на спірне майно та грошові кошти.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено: "конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майновим наслідкам заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано: "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21 (провадження № 61-19123св21).

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань видно, що предмет позову у даній справі щодо поділу майна є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач у вигляді накладення арешту є співмірним із позовними вимогами, які заявлені ОСОБА_1 , а невжиття такого заходу забезпечення, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Так, позивачем ОСОБА_1 належними доказами підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна третім особам, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав заявника, адже враховуючи, те що спірне майно, про поділ якого заявлені вимоги, як спільної сумісної власності, зареєстроване за відповідачкою та остання вже здійснила дії з відчуження вказаного вище автомобіля на користь третіх осіб, суд вважає, що співмірність заявленого позивачем виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам та необхідності його застосування є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки накладення арешту на спірне майно лише тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо нього. При цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником ОСОБА_1 докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог про поділ майна з якими ОСОБА_1 звернувся, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, та задля збереження існуючого стану речей, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Разом з тим, позивач, окрім накладення арешту на спірне нерухоме майно просив суд накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках, що належать відповідачеві без зазначення будь-яких інших відомостей щодо цих рахунків, в межах суми стягнення, а саме 1049320,57 грн..

Вирішуючи дану вимогу, суд приходить до висновку про відмову в накладенні арешту на грошові кошти, адже позивачем не доведено наявність у відповідача рахунків у банку та на думку суду, накладення арешту на невизначені банківські рахунки особи матимуть місце необґрунтовані обмеження власника в їх використанні, що не відповідатиме цілям процесуального інституту забезпечення позову.

Відтак, враховуючи вище наведене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти підлягає частковому задоволенню.

Крім того, вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення заяви про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч.3 ст.154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-155,157 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти - задоволити частково.

Застосувати вид забезпечення позову та накласти арешт на спірне майно, зареєстроване на ОСОБА_2 , а саме на

1/3 земельної ділянки за кадастровим номером :06:000:0892, що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, село Ременів загальною площею 0.213 га.;

1/3 будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 694.3 кв.м.;

квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 102,6 кв. м.;

автомобіль марки Lincoln Corsair 2020 року випуску, червоного кольору, універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Дану ухвалу надіслати заявнику, особам, яких стосуються вжиті заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала виготовлена 24.03.2025.

Суддя У.І. Костюк