Провадження № 2/344/916/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю:секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

представника позивача адвоката Савчука В.Р.

представника відповідача адвоката Говзана М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 представник позивача адвокат Савчук В.Р. звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього в її користь матеріальну шкоду в сумі 83 366 грн.

В обґрунтування позову вказує на те, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 у справі №909/745/21 - відмовлено у позові Івано-Франківської міської ради до ФОП ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів в розмірі орендної плати 77 691,60 грн. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 вказане рішення скасовано, позов задоволено. Разом з тим, 25.06.2024 у заяві ФОП ОСОБА_1 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами відмовлено. Зокрема, в рішенні суду зазначено, що :

«При винесенні постанови від 20.06.2022, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ФОП ОСОБА_1 , зокрема укладення відповідних договорів оренди з Івано-Франківською міською радою та державної реєстрації такого права. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Таким чином, володіння і використання відповідачем належного йому нерухомого майна торгово-офісного центру, А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01) загальною площею 1038,9 кв.м., свідчить про фактичне використання ФОП ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав.

Оцінюючи посилання заявника на те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду встановлено факт несанкціонованого внесення змін до Державного земельного кадастру шляхом проведення незаконної державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0132, стягнення коштів за користування якою було предметом спору в цій справі № 909/745/21, апеляційний господарський суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою (кадастровий номер :05:001:0132) для експлуатації та обслуговування нерухомого майна торгово-офісного центру, А, площею 1038,90кв.м. (належного їй на праві власності) без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

Посилання заявника на встановлений в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 31.01.2024 в справі № 344/723/24, яка винесена після набрання рішення в даній справі, щодо несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, вчинений особою, яка не має права доступу до неї, не змінює предмету та характеру правовідносин в цій справі № 909/745/21 та не може вважатися нововиявленою обставиною».

Разом з тим, позивач зауважує, що мало місце кримінальне провадження відносно обвинувачення ОСОБА_2 як державного реєстратора шодо несанкціонованого формування спірної земельної ділянки.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 31.01.2024 у справі № 344/723/24 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України за закінченням строку давності ( ст. 49 КК України).

ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні була визнана потерпілою.

Ухвалою суду від 31.01.2024 у справі №344/723/24, встановлені обставини, що свідчать про незаконну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер : :05:001:0132 ОСОБА_2 як головним спеціалістом сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську, які існували на момент винесення Західним апеляційним господарським судом постанови від 20.06.2022.

Враховуючи, що земельна ділянка була сформована незаконним шляхом, що робить її реєстрацію протиправною, то і покладена до сплати на ОСОБА_1 сума в розмірі 83 366 грн. є матеріальною шкодою для позивачки, оскільки вчинення відповідачем злочину має прямий причинно-наслідковий зв`язок із нарахуванням ОСОБА_1 вищезазначеної суми відшкодування.

02.10.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

04.10.2024 відкрито провадження у справі.

18.12.2024- представником відповідача подано відзив на позов. У позові просив відмовити, зокрема з тих підстав, що рішеннями судів встановлено, що позивач користувалася земельною ділянкою для обслуговування свого нежитлового приміщення, яка є власністю Івано-Франківської міської ради, без достатньої правової підстави відтак повинна була сплачувати орендну плату за таке користування.

18.12.2024- закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, зокрема з мотивів, що викладені у відзиві. У позові просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 у справі №909/745/21, - рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 у справі №909/745/21 скасовано. Прийнято нове рішення. Позов Івано-Франківської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 77691,60 грн. безпідставно збережених коштів задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської міської ради 77 691,60 грн. безпідставно збережених коштів та 5675 грн. судового збору.

Згідно з таким рішенням встановлено, що предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога позивача про стягнення з відповідача, як власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних правових підстав земельною ділянкою (кадастровий номер :05:001:0132) комунальної власності, на якій цей об`єкт розміщений, за період з 25.04.2016 по 31.12.2018.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності об`єкт нерухомого майна торгово-офісний центр, А, площею 1038,90 кв.м. знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 51). Власником об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_1 , що також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 52) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 53).

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ФОП ОСОБА_1 , зокрема укладення відповідних договорів оренди з Івано-Франківською міською радою та державної реєстрації такого права. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,0474 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :05:001:0132) для експлуатації та обслуговування нерухомого майна торгово-офісного центру, А, площею 1038,90 кв.м. без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

Співставивши координати поворотних точок, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки площею 0,0236 га, де відображені контури об`єкту нерухомого майна відповідача та земельної ділянки площею 0,0474 га, співпадають, що на думку Івано-Франківської міської ради може свідчити про приналежність розташованого майна ОСОБА_1 межам земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0132.

Так, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/723/24 ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 362 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 362 КК України - закрито.

Згідно з ухвалою суду у справі №344/723/24 зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2015 року головний спеціаліст сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську Ходаківський А.В. у порушення вимог ч. 3, 4 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» (в редакції від 25.03.2015 року) без належно оформленої заяви про державну реєстрацію земельної ділянки та за відсутності проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, отримав від невстановленої особи для проведення державної реєстрації земельної ділянки незаконно виготовлену документацію із землеустрою у формі електронного документа формату «XML», де було зазначено кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0132, а також інформацію про власника Івано-Франківська міська рада, орендаря ПП «ПСФ-ІФ», загальну площу - 0,0474 га, цільове призначення: «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» та місцезнаходження - АДРЕСА_2 .

Надалі, 29.04.2015, безпідставно відкрив розділи 1, 2, 3, 4 поземельної книги на земельну ділянку із кадастровим номером - :05:001:0132, загальною площею 0,0474 га, цільове призначення: «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», яка розташована по АДРЕСА_2 , чим несанкціоновано вніс зміни до Державного земельного кадастру провівши незаконно державну реєстрацію цієї земельної ділянки.

У межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_1 була визнана потерпілою.

У подальшому, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 у справі №909/754/21 в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 у справі № 909/745/21 за нововиявленими обставинами відмовлено. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 у справі № 909/745/21 залишено без змін.

В обґрунтування вказаної заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами ФОП ОСОБА_1 вказувала, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 31.01.2024 в справі № 344/723/24 встановлені обставини, що свідчать про незаконну державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0132, а саме встановлений факт несанкціонованого внесення змін до Державного земельного кадастру шляхом проведення незаконної державної реєстрації земельної ділянки, стягнення коштів за користування якою (земельною ділянкою) у розмірі орендної плати в сумі 77 691,60 грн. було предметом спору в цій справі № 909/745/21, які існували на момент винесення Західним апеляційним господарським судом постанови від 20.06.2022.

Апеляційним судом при перегляді постанови за нововиявленими обставинами зазначено, що «оцінюючи посилання заявника на те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду встановлено факт несанкціонованого внесення змін до Державного земельного кадастру шляхом проведення незаконної державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0132, стягнення коштів за користування якою було предметом спору в цій справі № 909/745/21, то ФОП ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою (кадастровий номер :05:001:0132) для експлуатації та обслуговування нерухомого майна торгово-офісного центру, А, площею 1038,90кв.м. (належного їй на праві власності) без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

Крім того, відповідачем до заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами не додано будь-яких доказів того, що реєстрація речового права на спірну земельну ділянку скасована і дані про дану земельну ділянку вилучені з Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша друга статті 321 ЦК України).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1192 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну,відшкодувати її в натурі(передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 2 цієї статті збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У п. 4 постанови Пленуму зазначено, що з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності не означає декриміналізації діяння, а звільняє конкретних осіб від відповідальності за злочин, що ними було вчинено.

Звільнення від кримінальної відповідальності не означає виправдання особи чи визнання її невинуватою. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими. У в такому разі потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної злочином шкоди в порядку цивільного судочинства.

Відповідний висновок Верховний Суд виклав у постановах від 17 листопада 2020 року в справі № 333/6733/16, від 14 лютого 2018 року в справі № 398/571/15, від 17 серпня 2022 року в справі № 346/4425/18.

Натомість у справі №909/745/21 Західним апеляційним господарським судом про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі орендної плати в сумі 77 691,60 грн. у заяві про перегляд постанови за ново виявленими обставинами відмовлено за підсумком, з огляду на:

-загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований;

-користування відповідачем нерухомим майном торгово-офісного центру презюмується його користування спірною земельною ділянкою;

-користування відповідачем спірною земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування нерухомого майна без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,0474 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :05:001:0132) для експлуатації та обслуговування нерухомого майна торгово-офісного центру, А, площею 1038,90кв.м. без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

Так, з ФОП ОСОБА_1 в користь Івано-Франківської міської ради стягнуто безпідставно набуті грошові кошти як орендну плату за користування спірною земельною ділянкою за період з 29.12.2019 по 31.03.2021 в сумі 77 691,60 грн.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, шостої та сьомої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, за аналізом наведених правових норм, та встановлених правовідносин, стороною позивача не доведено та судом не встановлено, що саме відповідач як головний спеціаліст сектору державного земельного кадастру Держземагенства у м. Івано-Франківську повинен відповідати у правовідносинах, що склались між Івано-Франківською міською радою та ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з користуванням останньою земельною ділянкою :05:001:0132 в силу володіння своїм нежитловим приміщенням. Разом з тим, як вже вище зазначено, органом досудового розслідування було встановлено саме факт незаконного формування та реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0132, а також інформацію про власника Івано-Франківська міська рада, орендаря ПП «ПСФ-ІФ», загальну площу - 0,0474 га, цільове призначення: «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» та місцезнаходження - АДРЕСА_2 у 2015 році. Таке в свою чергу не спростовує факт користування позивачкою спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, як наслідок стягнення коштів як орендної плати за таке користування, що також зазначено постановою та ухвалою апеляційного господарського суду у справі №909745/21.

На підставі вищевикладеного у позові слід відмовити через безпідставність.

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_3 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса : АДРЕСА_4 .

Повне рішення -24.03.2025.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.