ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/617/25Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарГончар Н.І., Карпенко О.В. Широкова Г.К.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2025 (повний текст складено 28.01.2025, суддя в суді першої інстанції Марцішевська О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь завдані залиттям квартири матеріальну шкоду в розмірі 96 610 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судові витрати пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування вказала на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

10.07.2024 квартира позивача була залита водою внаслідок пориву змішувального шлангу між змішувачем води та трубопроводом внутрішньоквартирної проводки у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу на праві власності і розташована поверхом вище.

11.07.2024 за участі позивача, головного інженера, майстра та начальника аварійної служби ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» був складений акт про причини залиття та наслідки за яким майно було пошкоджено внаслідок пориву з`єднувального шлангу у квартирі АДРЕСА_2 , зокрема, пошкоджень зазнали приміщення у квартирі, а саме: кухня, ванна, туалетна кімната та житлова кімната. Виявленими ознаками залиття в приміщеннях квартири були наявність численних жовтих плям на стелі та стінах, відшарування фарбового покриття внаслідок протікання води. Станом на 10.07.2024 року аварійних ситуацій у внутрішньо будинкових інженерних мережах не зафіксовано. Всі пошкодження майна описані у акті, який підписаний сторонами та затверджений заступником директора ТОВ «УК «Нова якість».

Про виявленні пошкодження майна позивач повідомляла відповідача, але остання відмовилася компенсувати їй витрати з відновлення стану квартири та покриття збитків щодо приведення внутрішніх приміщень у належний стан.

08.08.2024 та 20.08.2024 року позивач надсилала відповідачу листи в яких повідомляла про наявність спричинення їй матеріальної шкоди, яку попередньо було визначено в розмірі ціни позову, однак вони були повернуті у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Відповідно до звіту ПП «Ажіо» про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири шостого поверху десятиповерхового житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 станом на 02.10.2024 року ринкова вартість збитків становить 96610,00 грн. Витрати за проведення оцінки матеріальних збитків склали 3300 грн.

Своїми протиправними діями внаслідок неналежного утримання майна відповідач заподіяла позивачу також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, відчутті емоційного напруження, погіршенні гармонійних адаптованих умов життєдіяльності, яку вона оцінює в 5 000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2025 позов у справі задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 96 610 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн., витрати за проведення оцінки матеріальних збитків 3300 грн., а всього 109 910 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Суд першої інстанції погодився з обґрунтованістю заявлених позовних вимог, вказавши про те, що відповідач як власник є зобов`язаною підтримувати належний стан сантехнічного та іншого обладнання у належній їй на праві власності квартирі, не спростувала своєї вини у завданні шкоди внаслідок ушкодження приміщень квартири позивача, зафіксованих Актом про залиття квартири. Суд також вказав, що засадам розумності та справедливості відповідатиме відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 5 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач засобами поштового зв`язку подала 17.02.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного повідомлення її як учасника судового процесу, копію ухвали про відкриття провадження та примірник позовної заяви вона не отримувала, а направлені на її адресу листи повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також зазначає, що за результатами оцінювання збитків ПП «Ажіо» було надано висновок, однак визначення збитків не проводилось експертом, оцінювач не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вважає, що такий висновок спеціаліста не може бути належним та допустимим доказом, оскільки допустимим доказом може бути лише висновок експерта. Вказує на те, що витрати понесені позивачем щодо оплати послуг оцінювача не можуть бути віднесені до витрат пов`язаних з розглядом справи.

Звертає увагу на те, що згідно банківської квитанції кошти були сплачені позивачем на рахунок ПП «Ажіо» в розмірі 3300 грн. 08.08.2024, при цьому договір на проведення оцінювання було укладено лише 02.10.2024, тому вказана квитанція не є належним доказом у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Давигора С.А. просила суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Соснівського районного виконавчого комітету від 09.09.1994 року.

У зв`язку з реєстрацією шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції від 18.08.2007 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт.

У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

До того ж, в акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

11.07.2024 за участі позивача, головного інженера, майстра та начальника аварійної служби ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» складено акт про те, що в квартирі АДРЕСА_5 стався порив з`єднувального шлангу між змішувачем води та трубопроводом внутрішньо квартирної розводки. В результаті цього відбулося побутове залиття водою приміщень квартири АДРЕСА_6 . Відповідальність за технічний стан санітарно-технічного обладнання квартири, внутрішньо квартирного трубопроводу та побутове залиття покладається на власника квартири АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Відповідно до звіту ПП «Ажіо» про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири шостого поверху десятиповерхового житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 станом на 02.10.2024 року ринкова вартість збитків становить 96610,00 грн. Витрати за проведення оцінки матеріальних збитків склали 3300 грн.( а.с. 11-17).

Позивач вважає, що вказана сума є розміром матеріального збитку та має бути відшкодована відповідачем на її користь, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України).

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і її майну або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка завдавача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідач, як власник квартири розташованої над квартирою позивача, не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надавала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

За таких обставин, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, врахувавши дані комісійного Акту про залиття квартири та звіт про визначення вартості збитків, взявши до уваги конкретні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежності як доказу звіту ПП «Ажіо», оскільки його складено без вказівки про попередження про кримінальну відповідальність, не усуває можливість надати оцінку вказаному письмовому доказу, враховуючи його достатню обґрунтованість, логічність та відповідність матеріалам справи.

З приводу вимог скаржника щодо безпідставного стягнення витрат на проведення звіту про оцінку ринкової вартості збитків суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження понесених витрат на проведення звіту про оцінку ринкової вартості збитків було надано копію квитанції від 08.08.2024, згідно якої отримувачем вказано ПП «Ажіо», назва послуги: сплата за товари/послуги, а та обставина, що договір на виконання послуг з оцінювання укладений між позивачем та ПП «Ажіо» після оплати послуг не свідчить про їх неотримання позивачем. Тому, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд першої інстанції вірно стягнув дані витрати з відповідача на користь позивача.

Також представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано відповідні підтверджуючі документи на понесення вказаних витрат, а саме договір про надання правової допомоги від 16.120.2024 та акт виконаних послуг на суму 5000 грн., тому суд першої інстанції правомірно стягнув дані витрати з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки направлені судом на її адресу листи повернулись до відправнику «адресат відсутній за вказаною адресою», так як за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2025 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за перегляд цієї справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 25.03. 2025.

Суддя-доповідач

Судді