Постанова

Іменем України

24 березня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7796/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Поливач Л. Д.,

розглянув порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва

в складі судді Шум Л. М.

від 10 січня 2025 року

по справі №759/21696/24 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року позивач - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Банк) звернувся до Святошинського районного суду м. Києві з позовом, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань у договірних відносинах, просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 86 002 грн 31 коп.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 22.01.2020, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послугта відповідач ознайомилася та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 100 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37,2% річних та 74,4% на суму простроченої заборгованості.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався пунктами 5.1. - 5.4. Договору, на підставі яких клієнт, шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки, після встановлення або зміни ліміту до використання підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання, який розраховується, встановлюється та переглядається Банком, виходячи з його внутрішніх процедур та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного, а інформація щодо зміни ліміту зазначається клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку.

Вказував, що позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору, унаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка після трьох місяців несплати мінімального платежу стала простроченою, та станом на 05.08.2024 заборгованість за наданим кредитом становить 86 002,31 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2025 року позов задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що Банком доведено обставини використання ОСОБА_1 86 002,31 грн кредитного ліміту, що підтверджено розрахунком заборгованості, який не спростований Відповідачкою.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Відповідач подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із чим просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. Аргументи учасників справи

5.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та як наслідок залишив поза увагою, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, а саме щодо використання кредитного ліміту, адже до позову не долучено виписку по її рахунку.

Вказувала, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом на підтвердження існування заборгованості, оскільки не є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує розмір заборгованості.

В іншому доводи зводяться до непогодження істотних умов договору та неукладеності договору.

5. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та цього ж дня витребувано матеріали справи у суду першої інстанції.

13 лютого 2025 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року відкрито провадження у справі.

6. Відомості щодо повідомлення учасників справи

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без виклику учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів розглядає справу в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд її апеляційної скарги на рішення суду від 10.01.2025 в порядку письмового провадження без виклику учасників справи шляхом отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується супровідним листом та звітом про доставку вихідної кореспонденції в електронний кабінет представника відповідачки Обласова С. А. в підсистемі «Електронний суд» (а. с. 94-95).

Позивач також належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги Відповідача на рішення суду від 10.01.2025 в порядку письмового провадження без виклику учасників справи шляхом отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується супровідним листом та звітом про доставку вихідної кореспонденції в електронний кабінет АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в підсистемі «Електронний суд» (а. с. 94, 96).

7. Позиція Київського апеляційного суду

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

8. Фактичні обставини справи

22.01.2020 ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідач ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови (далі - Договір). У вказаній Анкеті-заяві ОСОБА_2 просила Банк відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт, вказаний у додатку, відповідно до Умов та Правил (а. с. 21).

22.01.2020 Банком відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та встановлено Кредитний ліміт у розмірі 100 000,00 грн (а. с. 20).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого Банком, станом на 05.08.2024 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 86 002,31 грн (а. с. 31-32).

9. Мотиви, якими керується Київський апеляційний суд та застосовані норми права

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

З наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то саме на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту (встановлення кредитного ліміту) та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість за Договором та в якому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Анкети-заяви про приєднання до Договору про надання банківських послуг від 22.01.2020; витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про надання банківських послуг щодо продуктів Monobank (далі - Умови); витяг з Тарифів за карткою Monobank (далі - Тарифи); Довідку про встановлення кредитного ліміту та розрахунок заборгованості станом на 05.08.2024 (а. с. 11-47).

Дійсно, у даній справі Банк долучив довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, з якої вбачається, що прохання ОСОБА_1 , зазначене у Анкеті-заяві, Банк задовольнив, відкрив поточний рахунок на ім`я Відповідачки та встановив кредитний ліміт у розмірі 100 000,00 грн.

Разом з тим, Банк у позовній заяві доводив, що за наслідками використання кредитного ліміту у Відповідачки утворилася заборгованість у розмірі 86 002,31.

Разом з тим, сам факт установлення кредитного ліміту на картковий рахунок не свідчить про його використання, адже клієнт Банку на власний розсуд вирішує чи використовувати наданий йому кредитний ліміт чи утриматися від його використання. Ключовим моментом є власне дії клієнта з ініціювання платіжної операції за рахунок не власних коштів, а за рахунок кредитних коштів, що становить собою операцію з кредитування рахунку, чим фактично акцептується пропозиція Банку з кредитування рахунку в обсязі та в межах кредитного ліміту,що свідчить про прийняття та схвалення власними діями факту кредитування рахунку в обсязі, що визначено самим Клієнтом вчиняючи саме таку кількість транзакцій і в такому обсязі, в якому Клієнт вважає за доцільне використати запозичені кошти.

Колегія суддів погоджується доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не місять належного доказу на підтвердження руху коштів по банківському рахунку Відповідачки, у тому числі щодо ініціювання останньою платіжних операцій за рахунок кредитних коштів, яким є виписка по рахунку Відповідачки.

Надані позивачем копія Анкети-заяви про приєднання до Договору про надання банківських послуг від 22.01.2020; витяг з Умов та витяг з Тарифів не доводять факту використання кредитного ліміту, у тому числі у вказаному Банком розмірі 86 002,31 грн, як зазначає позивач у позовній заяві.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.16.2021 у справі №686/19271/19, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Долучена Банком довідка про встановлення кредитного ліміту у розмірі 100 000,00 грн по рахунку № НОМЕР_1 підтверджує факт, що Банк установив кредитний ліміт, однак матеріали справи не місять первинного бухгалтерського документу, яким є виписка по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 щодо руху коштів за цим рахунком та, зокрема, з використанням коштів у межах кредитного ліміту, аж до 86002,31 грн, як зазначав позивач.

Суд першої інстанції оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності дійшов правильних висновків про те, що надані Позивачем докази підтверджують використання Відповідачкою кредитних коштів, оскільки позивачем долучено розрахунок заборгованості, який не спростований Відповідачкою.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява не містить обґрунтувань коли виникла заборгованість. В позовній заяві лише зазначено, що станом на 05.08.2024 у відповідача наявна заборгованість та те, що кредитний договір виконувався відповідачем, що вбачається з розрахунку заборгованості, де вказані операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Даний, розрахунок заборгованості позивачем долучено до позовної заяви.

Водночас, долучений позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Більш того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не доводить факту руху грошових коштів по рахунку Відповідачки, у тому числі використання кредитних коштів, як і не доводить обставин коли виникла заборгованість за кредитом та який позичальнику було встановлено пільговий період для сплати заборгованості.

Більше того, долучений до позовної заяви розрахунок не містить відомостей про використання відповідачем кредитних коштів у заявленому Банком до стягнення розмірі 86 002,31 грн - як тіла кредиту.

Наданий Позивачем розрахунок заборгованості не містить відомостей про рух коштів, у тому числі кредитних, за рахунком Відповідачки, що відкрив Банк,а лише містить інформацію про суми погашення за наданим кредитом, однак не зазначено, що Відповідачки ініціювала використання кредитних коштів до суми 86 002,31 грн. які стали простроченими. З розрахунку заборгованості не вбачається, який пільговий період застосований до виникнення простроченої заборгованості та розміру мінімальних платежів за умови внесення яких, заборгованість не стає простроченою і позовна заява не містить таких обґрунтувань.

Також слід зазначити, що сам по собі розрахунок заборгованості без надання доказів використання кредитних коштів відповідачем не є підтвердженням наявності заборгованості.

Щодо виписки по рахунку, яка є належним доказом видачі кредиту, то як вбачається з перелічених до позовної заяви додатків, позивачем не долучено до позовної заяви такого доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір кредиту є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Оскільки належних доказів використання грошових коштів відповідачем позивач не надав, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про недоведеність позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивач до позовної заяви копію картки позичальника, виданої саме на виконання умов Анкети-заяви про приєднання до Договору про надання банківських послуг від 22.01.2020 не долучив; у позовній заяві про строк дії картки не вказував, виписки з рахунків відповідача, якщо такі відкривалися, до позову не надав. У позовній заяві не вказано, що позивач не має змоги надати відповідні докази разом з позовною заявою.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Суд діє у спосіб, визначений Цивільним процесуальним кодексом України та з власної ініціативи не може долучати до матеріалів справи докази або витребовувати їх.

Позивач - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», згідно Статуту АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є юридичною особою та у своїй діяльності керується законодавством України, включаючи нормативно-правові акти Національного банку України. Банк, як юридична особа діє через своїх представників, зокрема в Банку існує відповідний юридичний Департамент, в якому працюють фахівці в галузі права, які здійснюють представництво.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» - Павленко С. В., звертаючись до суду з даним позовом на підтвердження обґрунтувань позову про наявність заборгованості, окрім розрахунку заборгованості, копії анкети-заяви, витягів з Умов та Тарифів, інших доказів на підтвердження заявлених вимог до суду першої інстанції не надав. З прохальної частини позову вбачається, що позивач у разі неявки в судове засідання відповідача просив провести заочний розгляд справи за відсутності представника Банку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом представник позивача Павленко С. В., який підписував та подавав позовну заяву, одночасно подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Отже, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд, та не надав до суду першої інстанції належних доказів на підтвердження використання ОСОБА_1 кредиту у розмірі 86 002,31 грн.

Висновки суду про те, що відповідач не надав доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, зокрема контррозрахунку, є помилковими, оскільки за цими приписами обов'язок суду перевірити докази, подані стороною на підтвердження позовних вимог та задовольнити позов лише у випадку доведення позивачем належними доказами свого позову.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд.

Оскільки, як вказувалося вище, докази, надані позивачем до суду першої інстанції, не підтверджують використання відповідачкою кредитного ліміту та наявність заборгованості, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо неповного з`ясування місцевим судом обставин справи.

Місцевий суд не врахував відсутності у справі доказів на підтвердження руху коштів, у тому числі ініціювання Відповідачкою розрахункових операцій за рахунок кредитного ліміту карткового рахунку, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову.

10. Висновки Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Оскільки надані позивачем до суду першої інстанції докази, не підтверджують факт використання Відповідачкою кредитних коштів із ліміту банківської карти, а суд першої інстанції визнав такий факт установленим, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в силу ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

11. Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак, з Позивача на користь Відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 633,00 грн за подання апеляційної скарги (а. с. 87).

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Стягнути із Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», ; місцезнаходження: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

Л. Д. Поливач