Справа № 291/70/25
Провадження №2/291/186/25
РІШЕННЯ

іменем України

26 березня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Федорчук І.В.

за участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

ТОВ ФК «Авіра Груп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором фінансового кредиту. Позовні вимоги мотивували тим, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Авіра Груп» із заявкою на отримання фінансового кредиту, на підставі якої між ними було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 36597 від 17.06.2021. За умовами договору позивач перерахував відповідачу ОСОБА_1 через платіжний сервіс «Platon» на його банківську картку грошові кошти в сумі 3 000 гривень. Позивачем відповідно до Договору ПБ-1395/07 від 13.07.2020, укладеному між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів, у тому числі перерахування коштів на картки клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Platon».

Пунктом 1.2. договору встановлено строк надання кредиту - 18 днів, кредит повинен був повернутий до 04.07.2021.

Згідно п. 1.3 укладеного договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.

Відповідно до умов п.3.3.3. договору, клієнт має право продовжити строк надання кредиту оплативши, не пізніше останнього терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків , в повному обсязі нараховані відсотки по кредиту.

04.07.2021 ОСОБА_1 подав заявку на продовження строку дії договору. У зв`язку з чим, того ж дня, між відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» було укладено додаткову угоду № 2 про продовження строку дії договору про надання фінансового кредиту №36597 від 17.06.2021.

Згідно п. 1 укладеної додаткової угоди, сторони погодили продовжити строк дії договору на термін 30 днів до 03.08.2021. Подаючи заявку на продовження строку дії договору, відповідач фактично визнав наявність існуючих кредитних зобов`язань за договором.

За весь час користування кредитними коштами, починаючи з 17.06.2021 по сьогодні, відповідач здійснив лише один платіж 04.07.2021 на суму 1350 грн., які за умовами договору були спрямовані на погашення відсотків за користування кредитними коштами і продовжено строк дії договору відповідно до 03.08.2021.

В подальшому по договору про надання фінансового кредиту, починаючи з 05.07.2021 по 21.01.2025 відповідачем не було здійснено будь яких платежів погашення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до п.2.3. договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування та сплата відсотків проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більш 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Відповідач взяті на себе зобов`язання по договору не виконав, у зв`язку з чим у останнього згідно умов договору станом на 21.01.2025 виникла заборгованість в сумі 19200 грн. 00 коп., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ ФК «Авіра Груп» та понесені судові витрати.

29.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін, не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Авіра Груп» із заявкою на отримання фінансового кредиту, на підставі якої між ними було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 36597 від 17.06.2021 (а.с.25-27).

За умовами договору позивач перерахував відповідачу ОСОБА_1 через платіжний сервіс «Platon» на його банківську картку грошові кошти в сумі 3 000 гривень. Позивачем відповідно до Договору ПБ-1395/07 від 13.07.2020, укладеному між ТОВ

«ФК «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів, у тому числі перерахування коштів на картки клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Platon».

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору;порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони та ін.

Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони.

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Тобто, норми чинного законодавства передбачають одразу декілька способів підписання електронного правочину, один з яких за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно п.2.3 Договору оферти, сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно п.п. 2 п.8.4 Договору оферти, Клієнт підтверджує, що до укладення кредитного договору він дав згоду, усвідомлюючи його правові наслідки, на використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором як власноручного підпису.

Згідно п.6.1 Індивідуальної частини Договору, цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Тобто, у цьому випадку мало місце укладання електронного правочину, який був підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора..

Пунктом 1.2 Договору встановлено строк надання кредиту - 18 днів, кредит повинен був повернутий до 04.07.2021 року. Згідно п. 1.3 укладеного Договору за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу.

Окрім цього, згідно п. 1.5 Договору за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15 % від суми фінансового кредиту.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 21.01.2025 року виникла заборгованість в сумі 19200 гривень, у тому числі 3000,00 грн. - основна сума боргу по договору, 450,00 грн - комісія та 15750,00 грн. - проценти за користування кредитом.

На ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 06.02.2025 надійшла інформація з АТ КБ «ПриватБанк» з якої убачається, що на ім`я

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) емітовано картку № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ), а також додатково надано виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 17.06.2021 по 21.06.2021, яка містить зарахування на суму 3000,00 гривень (а.с. 73-74).

З огляду на наведене, оскільки матеріалами справи підтверджено перерахування позивачем кредитних коштів відповідачу згідно умов Договору в сумі 3000,00, а також підтверджено обґрунтоване нарахування процентів згідно за період з 17.06.2021 по 30.01.2022 згідно розрахунку в сумі 15750,00 грн, указані кошти належить стягнути з відповідача на користь позивача (а.с. 10)

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованість за комісією в розмірі 450,00 грн, суд зазначає таке.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок узгоджується з викладеним висновком Верховного Суду України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16, а також аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16, згідно якої зроблено висновок, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення винагороди, у тому числі за надання фінансового інструмента та за резервування ресурсів, а нарахування платежів за послуги, що супроводжують кредит за рахунок позивача є незаконним.

Крім того, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту-позичальнику (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 по справі за №520/2614/17).

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позивач не мав права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь кредитодавця за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь, а тому нарахована позивачем комісія в сумі: 450,00 грн. є супутньою послугою, що супроводжує кредит і її компенсація за рахунок відповідача є незаконною.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до умов укладеного Договору фінансового кредиту №36597 від 17.06.2021 року відповідач отримав грошові кошти та був обізнаний про необхідність повернення разом з відсотками, які передбачені умовами Договору. Відповідач не виконав умов Договору, не здійснив повернення кредитних коштів у строки передбачені умовами Договору.

У ч.1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору, не виконав своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості, а тому з нього слід стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Авіра Груп» заборгованість за договором фінансового кредиту у розмірі 18750 (вісімнадцять тисяч сімсот пятдеять) гривень 00 (нуль) копійок, що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок та процентів за користування кредитом в розмірі 15750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

На підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» () заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №36597 від 17.06.2021 у розмірі 18750 (вісімнадцять тисяч сімсот пятдеять) гривень 00 (нуль) копійок, що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок та процентів за користування кредитом в розмірі 15750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп», місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Кирилівська, буд.1-3 А, секція С, ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 26 березня2025 року.

Суддя І.В. Федорчук