Провадження № 2/591/1557/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про вселення до квартири

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення до квартири і свої позовні вимоги мотивує тим, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні його власністю, не впускають до квартири, відмовляються надати ключі. Тому просить вселити його в спірну квартиру.

Позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Гаврилюк Н.М. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просять суд позов задоволити і вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , її представник адвокат Солошенко Л.Є. в судовому засіданні проти позову заперечували, просять суд в позові відмовити. Суду пояснили, що ніхто перешкоди позивачу у користуванні квартирою не чинить.

Відповідачка ОСОБА_3 про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не з`явилася.Була повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_4 з 03.11.2023 року.

10.06.2024 року справу передано в провадження судді Клименко А.Я. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 у відставку.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали даної справи, матеріали надіслані з ГУНП України в Сумській області, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно інформації на запит про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за вищевказаною адресою зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.7).

1/4 частина квартири АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 згідно свідоцтва про спадщину за законом від 15 січня 2015 року після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що поки була жива мати ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спору між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , яка є його рідною сестрою, про володіння та користування квартирою не було. В нього були ключі від квартири, він вільно користувався квартирою, в квартирі було його майно. В серпні 2023 року в квартирі були змінені замки і вже йому ключі сестра ОСОБА_2 , відповідачка по справі, не надала. Інша відповідачка ОСОБА_3 , це донька ОСОБА_2 , його племінниця, яка з 2015 року мешкає постійно в Росії, чого не заперечувала і відповідачка ОСОБА_2 ..

Позивач звертався до Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області щодо конфлікту з сестрою ОСОБА_2 , яка змінила замки у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами надісланими для огляду з Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області.

Неодноразово позивач ОСОБА_1 звертався на лінію 102 з приводу того, що відповідачка не пускає його до квартири (а.с.10-11).

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що знає і позивача і відповідачку давно, так як раніше вони жили в квартирі разом зі своїми батьками. Коли вже не було батька, то ОСОБА_1 приходив провідував свою матір, але в нього весь час були ключі від квартири. До смерті матері ніяких скандалів не було з приводу користування квартирою. Останнім часом в квартирі мешкає ОСОБА_8 разом зі своїм співмешканцем, а ОСОБА_1 не пускають в квартиру, змінили замки. Був свідком коли викликали поліцію, в присутності дільничного інспектора намагалися відкрити квартиру, але старий ключ, який весь час був у ОСОБА_9 , не підійшов.

Відповідачка ОСОБА_10 підтвердила в судовому засіданні, що дійсно в 2023 році було змінено замок у вхідних дверях квартири. Надати ключ своєму брату, позивачу по справі вона відмовилася.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України тільки власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

У відповідності зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення ним права користування своїм майном.

Стаття 155 Житлового кодексу України визначає, що власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Кожна особа, відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Така ж за змістом норма закріплена в ст. 16 ЦК України.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право власності на частину спірної квартири, але відповідачка його до неї не пускає, тобто право позивача порушене та підлягає захисту в суді, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, зобов`язавши відповідачку усунути перешкоди в користуванні спірним житлом, шляхом вселення позивача до квартири та передачі йому ключів від неї.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає сплаті судовий збір по 605,60 грн. з кожної.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )про вселення до кварири задоволити.

Вселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір 605 грн. 60 коп. з кожної.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 березня 2025 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО