Провадження №: 6/755/173/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючий суддя САВЛУК Т.В., секретарі Лазоренко Н.В., розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суд, заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів,

у с т а н о в и в:

07 листопада 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» від 23 липня 2016 року про затвердження кошторису Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» на наступні 12 місяців для одержання надходжень і здійснення витрат (п/п 3.1. п. З протоколу № 1); про затвердження розмірів щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 : - для власників квартир - 5,06 грн. за 1 кв. метр належної загальної площі квартири; - для власників нежитлових приміщень - 5,06 грн. за 1 кв. метр належної загальної площі нежитлового приміщення, для власників машиномісць - 500 грн на місяць за одне машиномісце у підземному паркінгу (п/п 3.2. п. З протоколу № 1); про встановлення разового внеску для власників квартир, нежитлових приміщень, машиномісць у підземному паркінгу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 3,00 грн. за 1 кв.м належної загальної площі (п/п 3 п. 3 протоколу № 1).

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

09 червня 2020 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція».

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року - скасовано.

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» заборгованість за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року в розмірі 9793,43 грн, інфляційні втрати за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року - 417,11 грн та 3% річних за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у розмірі 34, 81 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів, відмовлено.

15 жовтня 2020 року Верховним Судоми постановлено ухвалу про передачу справи №755/10683/17 у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів, для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

26 лютого 2025 року (вх.№11106) відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання виконавчого листа №755/10683/17 від 16 липня 2024 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, до прийняття рішення Київським апеляційним судом з урахуванням нововиявлених обставин, посилаючись на наявність обставин, передбачених п.6 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи з положень частини першої та другої статі 435 Цивільного процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Представник заявника - адвокат Колбанцев В.В. в судовому засіданні підтримав заяву та просив відстрочити виконання виконавчого листа №755/10683/17 від 16 липня 2024 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, де боржником виступає ОСОБА_1 , до прийняття рішення Київським апеляційним судом за результатами поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яка подана до суду апеляційної інстанції, однак на дату звернення з цією заявою до суду не постановлено ухвалу про відкриття провадження у цій справи, в той же час на разі відкрите виконавче провадження, де боржником виступає ОСОБА_1 , приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Хоменко В.В. проводяться виконавчі дії, тому наявні підстави відстрочити виконання виконавчого листа для уникнення в подальшому необхідності боржнику вирішення питання про повернення безпідставно стягнутих коштів та/або реалізації в межах виконавчого провадження належного йому майна.

Представник заінтересованої особи - ОСББ «Київська Венеція», голова правління Самошкін А.М. в судовому засіданні висловив свою позиції щодо підстав для відмови у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, вважає подану заяву безпідставною та необґрунтованою, спрямовану на уникнення від відповідальності боржником від виконання судового рішення.

Заінтересованої особи - приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Хоменко В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду, просив прийняти заперечення та відмовити у задоволенні заяви боржника.

Вислухавши позицію учасників цивільного процесу, наведені учасниками доводи та заперечення щодо підстав для відстрочення рішення суду, оцінивши долучені до заяви докази, суд приходить до наступних висновків.

Оцінивши наведені відповідачем підстави для розстрочення виконання судового рішення та долучені до неї докази, суд приходить до наступних висновків.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. (ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України)

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до положень ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси осіб і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення та розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і у порядку, передбаченому чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

При розгляді заяв щодо відстрочення/розстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання строків відстрочення/розстрочення виконання рішення, при цьому надання відстрочки/розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника та має бути компромісом між заінтересованими особами.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні рішення або наявність яких робить його не можливим.

Підстави для відстрочки виконання рішення повинні бути чітко встановлені та підтверджені відповідними доказами.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Узагальнюючи підстави наведені заявником у своїй заяві про відстрочення виконання рішення суду, вбачається, що фактично заявник ОСОБА_1 у заявлений спосіб просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа у процедурі виконавчого провадження, що не відноситься до компетенції суду, оскільки імперативними положеннями ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко передбачений перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, що відносить до виключної компетенції державного (приватного) виконавця, в свою чергу суд не може підміняти державний орган, рішення якого може бути оскаржене у встановленому порядку, та вирішувати питання, які належать до компетенції суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення, подана до суду 26 лютого 2025 року (вх.№11106), оскільки відстрочення виконання рішення суду на стадії перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, як окрема підстава, не передбачена положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Главою 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» Цивільного процесуального кодексу України, інших підстав для відстрочення виконання судового рішення заявником не наведено.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 259-261, 354-355, 435 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення, подана до суду 26 лютого 2025 року (вх.№11106), - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я