Справа № 463/424/25
Провадження № 2-о/463/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Косопуд М.В.,

заявник - ОСОБА_1

у відкритому судовому засіданні в м. Львові розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

в с т а н о в и в:

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, те що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 31 січня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено справу до розгляду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що до 15.02.2016 року заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , шлюб було розірвано на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15.02.2016 року. Зазначає, що у 2017 році зустрічалась з ОСОБА_2 , мали взаємні почуття, однак за взаємною згодою не бажали реєструвати шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дочку ОСОБА_3 , оскільки не перебувала у шлюбі, відомості про батька дитини внесено вреєстр з її слів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, перебуваючи на військовій службі під час мобілізації.

За життя ОСОБА_2 визнавав ОСОБА_3 , як свою дочку, дбав про таку, проявляв турботу та займався її вихованням. В позасудовому порядку внести зміни до актового запису про народження є неможливим бо ОСОБА_2 помер.

Встановлення даного факту у судовому порядку заявнику необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника для доньки після смерті батька ОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, пояснила, що шлюбні відносини з ОСОБА_2 вона не підтримувала, однією сім`єю не проживали, підтримували дружні стосунки. Однак, саме він є батьком її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис про батька внесено з її слів, оскільки померлий відмовився звернутись з відповідною заявою про реєстрацію його батьком дитини. Батьки ОСОБА_2 теж не визнають, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є їх онукою. Вважає, що належними доказами підставності заявлених вимог є візуальна схожість між померлим та її донькою. Жодних документів, які б підтверджували факт родинних відносин надати суду не може.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та заявлених у справі свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові, батьками такої зазначено: мати - ОСОБА_1 , батько ОСОБА_5 (відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України) (а.с.12-13).

Як повідомила заявниця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 , заявник надала фотографії, які містяться у матеріалах справи.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яка являється матір`ю заявниці, суду показала, що її дочка ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Хто саме батько дитини дочка їй не повідомляла, але вважає, що це саме ОСОБА_2 , оскільки такий купував дівчинці речі та іграшки.

Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

При цьому, за ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу.

Згідно ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У той же час, заявник у судовому засіданні не змогла пояснити, чому ОСОБА_2 , якщо вважав себе батьком дитини, з часу її народження, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом більш як п`яти років до дня своєї смерті ОСОБА_2 не подав у органи реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як передбачено ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство що до дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, як вказано у п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

При цьому, як передбачено п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне спілкування, придбання майна для спільного користування тощо).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Дана правова позиція, стосовно доказів в такій категорії справи, висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року по справі № 6-24384ск15.

У той же час, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б давали можливість стверджувати та встановити факт, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 .

Таким чином, оцінюючи достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які ОСОБА_1 посилалася у своїй заяві не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, з врахуванням вимог законодавства, слід відмовити у задоволенні вимог даної заяви.

За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294, 319 ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, а саме, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 20 березня 2025 року.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження)

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Заінтересована особа: Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Львів, вул. Зелена, 77, ;

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, .

Суддя Г.Б. Жовнір