ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/745/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/241/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 951/745/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2024 року (ухвалене суддею Гриновець О.Б., повний текст якого складено 03 грудня 2024 року) в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, апелянт) про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 26.02.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1355-4009 за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua). Кредитний договір, у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування», укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор C2142 для підписання кредитного договору №1355-4009 від 26.02.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 17700.00 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена відсоткова ставка 1.20% в день; стандартна відсоткова ставка 1.50% в день. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 08.08.2024 утворилась загальна сума заборгованості 62888.10 грн, яка складається із наступного: 17700.00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 42533.10 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 2655.00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Відповідно до умов договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Кредитодавець відповідно до умов кредитного договору направив позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору №1355-4009 від 26.02.2024 щодо сплати процентів, однак дана вимога проігнорована позичальником, порушення не усунуто.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту та судові витрати.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 03.12.2024 позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1355-4009 від 26.02.2024 в розмірі 62888.10 грн, що складається з: 2655 грн - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту; 17700 грн прострочена заборгованості за кредитом, 42533.10 грн прострочена заборгованості за нарахованими процентами.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» сплачений судовий збір у розмірі 2422.40 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами та комісії за видачу кредиту, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Іщук К.В., подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає частково.

Зазначає, що 26.02.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 , за допомогою веб-сайту (navse.іn.uа) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1355-4009. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 17700 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту; знижена процентна ставка 1.2% в день; стандартна процентна ставка 1.50% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті відповідно до умов укладеного договору, натомість останній не повернув у повному обсязі кредит й не виконав грошові зобов`язання.

Звертає увагу на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним у частині стягнення із ОСОБА_2 42533.10 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами та 2655 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту, оскільки у розрахунку позивача зазначено строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, замість правильного 14 днів. Зазначення у договорі декількох строків кредитування призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником, оскільки правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови кредитного договору щодо строку його дії 14 календарних днів згідно пункту 4.4 чи 300 календарних днів згідно пункту 4.9 договору, тому суд першої інстанції не визначив те, що потрібно було застосовувати правило тлумачення contra proferenten.

Крім того, суд першої інстанції не правильно оцінив подані позивачем докази і не звернув уваги на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс», нараховуючи заборгованість за процентами, виходив з іншого строку кредитування (пункт 4.9 Договору), що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін договору, в той час коли відповідач, як споживач фінансових послуг, є слабшою стороною цих правовідносин.

Отже, що стосується нарахованих позивачем процентів за договором, то вони можуть бути нараховані лише протягом 14 днів, тобто строку, що первинно був обумовлений між сторонами і який не було продовжено додатковими угодами, а також строк в 14 календарних днів є більш сприятливим для слабкої сторони, тому розмір заборгованості процентів за користування кредитними коштами за договором має становити 2973.60 грн (17700*1.2%*14).

Крім того, заявлена ТОВ «Укр Кредит Фінанс» комісія за видачу кредиту в розмірі 2655 грн, що становить 15% від суми виданого тіла кредиту в 17700 грн, є безпідставною, оскільки з урахуванням припципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Також сторона апелянта зазначає, що за перегляд судового рішення в суді апеляційної інстанції нею понесено судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13500 грн.

У зв`язку з викладеним просить рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 03.12.2024 в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами та комісії за видачу кредиту змінити, зменшивши розмір стягнення до 2973.60 грн.

05.02.2025 на адресу Тернопільського апеляційного суду від ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в інтересах якого діє Мосійчук А.І., надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору, зокрема згідно п.4.9 кредитного договору - строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 21.12.2024. Згідно п.4.11 кредитного договору Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає 91403.58 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом.

Звертає увагу на те, що кредитний договір є дійсний та погодженими між сторонами. Відповідач не звертався до суду із позовною заявою та/або зустрічним позовом про визнання договору та/або умов договору недійсним, що свідчить про належність та дійсність умов договору, зокрема щодо нарахування процентів та одноразової комісії за користування кредитними коштами. Також, спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача (як небанківської фінансової установи) включати до тексту кредитних договорів із споживачами (яким є і відповідач) умови щодо нарахування комісії та в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача.

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Апеляційна скарга подана лише в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами та комісії за видачу кредиту, а тому в іншій частині рішення суду, колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

26.02.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1355-4009 за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua), який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С2142.

Вказана обставина визнається сторонами у даній справі.

Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:

- сума кредиту 17700.00 грн;

- строк кредитування - 300 днів;

- базовий період - 14 днів;

- знижена % ставка 2.50 % в день;

- стандартна % ставка 3.00 % в день.

За умовами договору №1355-4009 від 26.02.2024, зокрема п.2.2, кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання йому грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.4.1 Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту, становить 17700 грн. Дата надання/видачі кредиту 26.02.2024 (п.4.2 Договору).

Базовий період користування кредитом складає 14 календарних днів з дня надання кредиту (п.4.4 Договору).

Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 21.12.2024. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.4.9 Договору).

Відповідно до п.4.10 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми Кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом.

Згідно з п.4.10 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 27138.17 %.

Орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 91403.58 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом, комісію за видачу (п.4.11 Договору).

26.02.2024 ОСОБА_2 шляхом накладення електронного підпису підписав паспорт споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит».

Умовами пунктів 3, 4 Паспорту споживчого кредиту передбачено:

- тип кредиту кредитна лінія;

- сума/розмір кредитного ліміту 17700.00 грн;

- строк кредитування 300 календарних днів;

- базовий період сплати відсотків (визначається Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника) 14 календарних днів;

- стандартна ставка 547.50% (1.50% в день);

- знижена ставка 438.00% (1.2% в день);

- тип процентної ставки фіксована;

- реальна річна процентна ставка (реальна річна процентна ставка, відсотків річних розрахована за умови, що Базовий період сплати відсотків 14 днів;

- відсоткова ставка за кредитом 3.00% в день (Стандартна ставка) становить 27138.17%.

Як вбачається з довідки, наданої позивачем, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснив видачу ОСОБА_2 кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1355-4009 від 26.02.2024 шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LiqPay на картковий рахунок у сумі 17700.00 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача фактично зазначає, що відповідачем отримано 17700 грн тіла кредиту та в цій частині не оскаржує судове рішення.

23.08.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» направлено ОСОБА_2 . Вимогу №1355-4009/в про усунення порушення умов договору № 1355-4009 від 26.02.2024, у якій відповідачу надано 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги для усунення порушення умов кредитного договору шляхом сплати заборгованості за процентами. У разі невиконання зобов`язань за процентами ТОВ «Укр Кредит Фінанс» буде змушено вимагати повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування у судовому порядку.

З розрахунку заборгованості ТОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 08.08.2024 вбачається, що у ОСОБА_2 існує заборгованість у сумі 17700.00 грн, яка складається з наступного:

- 17700.00 грн прострочена заборгованість за кредитом (основний борг);

- 42533.10 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами;

- 2655.00 грн комісія.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи апеляційний суд виходить з наступного.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України).

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» посилалося на те, що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором №1355-4009, станом на 08.08.2024 утворилась заборгованість в розмірі 62888.10 грн, яка складається із наступного: 17700.00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 42533.10 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 2655.00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 26.02.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1355-4009, внаслідок чого відповідач отримав грошові кошти в сумі 17700 грн.

При цьому, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі визнає факт отримання кредитних коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 17700 грн згідно договору № 1355-4009 від 26.02.2024, однак не визнає правомірність нарахування процентної ставки за користування кредитом, оскільки вони, на його думку, є несправедливими у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням ст.21 Закону України «Про споживче кредитування».

З даного приводу колегія суддів зазначає, що ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті, проте він не є вичерпним.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17 зроблено висновок, що недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.

Однак, при розгляді даної справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 не заявляв зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування».

Таким чином, апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на порушення статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки суд розглядає справи в межах заявлених вимог, вирішення цього питання в межах даної справи є неможливим.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що умови кредитного договору №1355-4009 від 26.02.2024 є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами.

Більше того, колегія суддів зазначає, що договір містить зрозумілий розрахунок (таблицю) щодо періоду з 10.03.2024 по 14.07.2024 (п.2.3). Отже, на думку колегії суддів, ОСОБА_2 під час укладання кредитного договору достименно було відомо, що строк кредитування становить більше як 14 календарних днів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачем доведено, що між сторонами 26.02.2024 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1355-4009, ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в розмірі 17700.00 грн та зобов`язався сплачувати проценти у розмірі та в строк, визначеними договором, комісію за видачу кредиту, а тому позовні вимоги «Укр Кредит Фінанс» підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки відповідач неналежно виконував своїх зобов`язань як позичальник.

Доводи апелянта про те, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки з наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем.

Твердження апелянта про те, що комісія за видачу кредиту в розмірі 2655 грн порушує принципи справедливості та добросовісності, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана комісія передбачена частиною другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». При розгляді даної справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 не заявляв зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині стягнення комісії за видачу кредиту у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування».

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 24 березня 2025 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак