Провадження № 2/161/757/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 березня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що судовим наказом від 18.10.2024 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки всіх його заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що при винесенні судового наказу, судом не було враховано, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, на яких з нього щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1500 грн. на кожного, відповідно до рішення Млинівського районного суду Волинської області від 08.04.2024.

Крім цього, 31.12.2021 в будинку, де він проживає з відповідачем, сталася пожежа, внаслідок якої було знищену всю частину будинку в якій вони проживали. Ним спільно з відповідачем було прийнято рішення про проведення відновлювального ремонту, для якого він був змушений позичити гроші в друзів та оформити кредит в банку.

На початку 2022 року відповідач з дочкою виїхала до Республіки Польща, а він залишився в ОСОБА_5 та продовжує повертати кредитні кошти, які були взяті для відновлення спільного житла. ОСОБА_3 матеріальної допомоги не надає.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що повністю покриває витрати, які є спільними витратами сім`ї, він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі.

Посилаючись на викладене, просить суд, зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області від 18.10.2024 з частки всіх його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дочкою повноліття на 1/8 частки всіх його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

Ухвалою судді від 26.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відзиву у встановлений ухвалою строк до суду не надходило.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримували та просили задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Відповідно до положень, що містяться у частинах 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року і набула чинності 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що випливає з судового наказу Млинівського районного суду Рівненської області (а.с. 06).

Судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області від 18.10.2024 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки всіх його заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів зменшення розміру таких, позивач, як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на те, що він сплачує аліменти на утримання батьків та має кредитні зобов`язання, які свідчать про погіршення його матеріального становища.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 08.04.2024, яке набрало законної сили 09.05.2024, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання непрацездатних батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 07.02.2024, довічно.

Відповідно до акту про пожежу від 31.12.2021 та звіту про причини виникнення пожежі від 02.01.2022 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_8 виникла пожежа, внаслідок якої в частині будинку мансардного типу у гр. ОСОБА_1 вогнем знижено 70 м2 покрівлі, побутова техніка, речі домашнього вжитку, 30 м2 перекриття (а.с.12, 13).

19.01.2023 ОСОБА_1 отримав кредит відповідно до кредитного договору б/н в сумі 59900,00 грн. на строк 36 місяців.

Із наданої копії договору не вбачається для яких цілей було отримано кредит та відповідно не підтверджує посилання позивача на те, що кредит був отриманий з метою проведення ремонту у будинку після пожежі.

З довідки про доходи від 22.10.2024 № 178 вбачається, що ОСОБА_1 працює фельдшером з медицини невідкладних станів за сумісництвом, його дохід з квітня по вересень 2024 року становить 60195,37 грн. (а.с. 46).

Суд звертає увагу, що позивачем не надано довідки про доходи за основною посадою, разом з якою він суміщає посаду фельдшера з медицини невідкладних станів.

Аналізуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що матеріальне становище позивача не погіршилось з часу присудження аліментів, а сплата аліментів на утримання батьків не є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, а тому розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є достатнім та необхідним для забезпечення її потреб.

Сплата аліментів на утримання батьків та одержання банківського кредиту (ціль якого не зазначена в договорі) не свідчить про погіршення його матеріального стану. Разом з тим, позивач не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану.

Виходячи із справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, враховуючи встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта