Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3062/23
Провадження № 2/935/230/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем-Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за договорами про надання правової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 113 000 грн. заборгованості по сплаті гонорару згідно укладеного договору про надання правової допомоги від 13.11.2017 року та 10 000 грн. згідно укладеного договору про надання правової допомоги від 16.08.2021 року, що загалом становить 123 000 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 13 листопада 2017 року між ним, як адвокатом, та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги у кримінальній справі для захисту потерпілого, за яким сторонами погоджено розмір гонорару у розмірі 50 000 грн., які відповідач зобов`язався виплатити не пізніше дня набрання вироком суду законної сили у справі №280/1607/17.

Вказує, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.10.2021 року у справі №280/1607/17 визнано винними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та призначено відповідне покарання. Також стягнуто з засуджених на користь відповідача, який був потерпілим, нанесені збитки у рівних частинах у розмірі 11 667 грн. та 100 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.07.2021 року та постановою Верховного суду від 08.12.2022 року апеляційні та касаційні скарги залишені без задоволення, а рішення нижчих інстанцій без змін.

Однак зазначає, що відповідач станом на дату звернення до суду не виплатив погодженого гонорару. Обіцяв, що як тільки отримає кошти від обвинувачених за вироком суду одразу виплатить, проте досі не виконує таких зобов`язань. Хоча 13.05.2023 року у переписках у месенджерах з позивачем повідомляв про те, що кошти отримав від засудженого. В подальшому відповідач заблокував позивача у соціальних мережах та не відповідає на телефонні дзвінки.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язання за умовами договору про надання правової допомоги передбачена пеня у розмірі 1% від несплаченої суми за кожний прострочений календарний день, починаючи з 13.05.2023 року (дата отримання коштів відповідачем від засудженого ОСОБА_3 ) до 16.09.2023 року(дата звернення до суду із позовом), що становить 63 000 грн.

Крім того 16.08.2021 року з відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги, у цивільній справі щодо визнання договору дарування недійними. За яким сторонами погоджено розмір гонорару у розмірі 10 000 грн., які відповідач зобов`язався виплатити до набранням рішенням законної сили у справі №935/2493/21.

Рішенням Коростишівського районного суду від 10.12.2021 року у справі №935/2493/21, залишеного без змін постановою Житомирського апеляційного суду позовні вимоги відповідача ОСОБА_2 задоволено. Однак відповідач у порушення умов укладеного договору правової допомоги не виплатив погоджений розмір гонорару.

Оскільки у добровільному порядку відповідач відмовляється сплачувати гонорар тому позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, причина неявки суду невідома. Надіслані судом повістки за зареєстрованим та фактичним місцем проживання відповідача повернулася до суду з відміткою працівника «адресат відсутній за вказаною адресою, що відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення поштового відправлення. Відзиву та будь-яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 листопада 2017 року між «Адвокатським бюро Князєва», в особі адвоката Князєва В.В. та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є представництво інтересів клієнта з усіма правами, які надано законом потерпілому, цивільному позивачу, в органах прокуратури, національної поліції, в судах усіх інстанцій, під час досудового розслідування та судового слідства у кримінальному провадженні № 0000784 від 13.11.2017 року за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, вчинення інших дій щодо захисту прав та інтересів Клієнта.

За умовами п. 3.1. та 3.2 Договору від 13.11.2017 р. зокрема вбачається, що за надання адвокатом професійної правової допомоги у кримінальному провадженні № 0000784 від 13.11.2017р., з моменту підписання даного Договору і до набрання вироком суду законної сили Клієнт сплачує Адвокату гонорар у фіксованому розмірі, що складає 50 000 (п?ятдесят тисяч) гривень.

Сплата гонорару адвокату провадиться клієнтом у готівковій формі, протягом строку судового слідства, але в будь-якому випадку гонорар в повному обсязі сплачується клієнтом не пізніше наступного дня після набрання рішенням/вироком суду законної сили.

Згідно п. 4.3 Договору від 13.11.2017 року за несвоєчасну оплату адвокату передбачених договором гонорару понад один місяць, з моменту набрання вироком/рішенням суд законної сили, клієнт сплачує адвокату пеню у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен прострочений календарний день.

Вироком Коростишівського районного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №280/1607/17 визнано винуватими ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України та ч.2 ст.146 КК України та за сукупністю злочинів призначено йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Визнано винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України та ч.2 ст.146 КК України та за сукупністю злочинів призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь ОСОБА_2 11 667 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків та 100 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року апеляційні скарги прокурора, захисника та представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Князєва В.В. залишено без задоволення.

Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні №0000784, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 листопада 2017 року залишено без змін.

08 грудня 2022 року Постановою Верхового суду касаційні скарги захисників Мокрицького О.З., Здоренка В.М. та ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без зміни.

Таким чином вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року набрав законної сили 30 липня 2021 року.

Крім того 16 серпня 2021 року між «Адвокатським бюро Князєва», в особі адвоката Князєва В.В. та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є представництво інтересів клієнта з усіма правами, які надано законом потерпілому, цивільному позивачу, в органах прокуратури, національної поліції, в судах усіх інстанцій, у цивільній справі щодо визнання договору дарування нерухомого майна недійсним та скасування права власності на це нерухоме майно, що підлягало примусовій реалізації в рахунок відшкодування завданої клієнту матеріальної та морально шкоди згідно вироку суду у кримінальному провадженні № 0000784 від13.11.2017 року за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, що набрав законної сили, вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів клієнта.

За умовами п. 3.1. та 3.2 Договору від 13.11.2017 р. зокрема вбачається, що за надання адвокатом професійної правової допомоги у цивільній справі за позовом клієнта про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним та скасування права власності на це нерухоме майно (з моменту підписання даного договору і до набрання рішенням суду законної сили) клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі, що складає 10 000 гривень.

Сплата гонорару адвокату провадиться клієнтом у готівковій формі сплачується клієнтом в повному обсязі не пізніше наступного дня з моменту набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Позивачем долучений скріншот мобільного застосунку, в якому вказано про зарахування 13.05.2023 року безготівкових коштів у сумі 48 072,02 грн., призначення платежу: «№280/1607/17, 20.08.2021, ОСОБА_3 , № 66650759, кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача». Проте даних про належність рахунку, походження коштів, отримувача чи даних про відправника коштів, його рахунку, наданий скріншот не містить. Тому за відсутності інших доказів він не є належним доказом на підтвердження обставин у справі, так як не містить інформації про предмет доказування.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 903 ЦК України у випадку, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що умови щодо сплати гонорару у розмірі 50 000 грн. та 10 000 грн. відповідно до змісту договору про надання правової допомоги від 13.11.2017 року та від 16.08.2021 року є результатом домовленості сторін. Такі умови погоджені між сторонами "Адвокатським бюро Князєва", в особі адвоката Князєва В.В. та ОСОБА_2 , а тому є обов`язковим для сторін відповідно до статей 627, 628 ЦК України.

Так долучений до матеріалів справи договір від 13.11.2017 року про надання правової допомоги щодо представництва інтересів відповідача у кримінальному провадженні №0000784 та договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 16.08.2021 року містять вичерпний та детальний зміст умов щодо розміру адвокатського гонорару, а також порядку, способу та строків виплати та оцінюється судом, як факт безумовного досягнення сторонами договору всіх умов, пов`язаних з виплатою адвокатської винагороди.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позову щодо не виплати позивачу погодженої суми гонорару за договором від 13.11.2017 року у розмірі 50 000 грн. та суми гонорару за договором від 16.08.2021 у розмірі 10 000 грн. Відомостей про виконання відповідачм обов`язку зі сплати гонорару у повному обсязі чи частково матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості у виді суми гонорару за договором від 13.11.2017 року у розмірі 50 000 грн. та за договором від 16.08.2021 у розмірі 10 000 грн.

Щодо стягнення пені договором від 13.11.2017 року в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках . Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Так сума основного боргу за договором про надання правової допомоги від 13.11.2017 року визначено у розмірі 50 000 грн., а розмір пені за період з 13.05.2023 року до 16.09.2023 року (127 днів) за обрахунками позивача дорівнює 63 000 грн., тобто позивач просить стягнути пеню, що становить близько 126% від суми основної заборгованості.

Суд враховує те, що відповідачем не спростовані твердження позивача щодо невиконання умов договорів в частині передачі грошових коштів. Доказів намагання відповідача виконати умови договору не надано. Відсутні докази надсилання грошових переказів засобами поштового зв`язку чи іншим чином, тобто відомостей про намагання відповідача виконати наявні у нього зобов`язання у матерілах справи відсутні.

Разом із тим для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення, що є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Крім того позивачем не наведено доводів щодо завданих йому збитків внаслідок неналежного виконання зобов`язання та у чому вони полягали.

Зважаючи на викладене вище та те, що умовами договору, що погоджений між сторонами визначено стягнення пені у розмірі 1% в день від суми заборгованості, суд дійшов до висновку про зменшення розміру пені з 63 000 грн. до 20 000 грн., що на переконання суду відповідатиме принципам розумності та справедливості, в іншій частині розміру стягнення пені слід відмовити.

З огляду на викладене вище позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість, що у загальному розмірі становить 80 000 грн., з яких: заборгованість за договором про надання правової допомоги від 13.11.2017 року у сумі 70 000 грн. (гонорар адвоката 50 000 грн., пеня. 20 000 грн.), заборгованість за договором про надання правової допомоги від 16.08.2021 року у сумі 10 000 грн.

Також відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково на 65,04 %, на суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 800 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст. 509,526, 549, 611, 626, 901, 903 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265-268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість за договором про надання правової допомоги від 13.11.2017 року у розмірі 70 000 грн. з яких: гонорар адвоката 50 000 грн., пеня. 20 000 грн. та заборгованість за договором про надання правової допомоги від 16.08.2021 року у розмірі 10 000 грн., що загалом становить 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень. В решті розміру стягнення пені за договором від 13.11.2017 року, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 800 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складеня повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 19.03.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО