Провадження № 2-о/522/182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Морозовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просила встановити, що трудова книжка НОМЕР_1 яка заповнена 28.11.1980 та видана на ім`я « ОСОБА_2 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ).

Заява обґрунтована тим, що 08.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку. Проте, Рішенням від 15.10.2024 № 90 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з не врахуванням до загального стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці запис прізвища власника проведено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок. В зв`язку з чим, заявник змушена звертатись до суду з метою встановлення факту належності документу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2024 року було відкрито провадження по цивільній справі у порядку окремого провадження з викликом сторін.

10 січня 2025 року від представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшли пояснення, в яких також вказала про розгляд справи без участі представника Головного Управління.

24 січня 2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області подано до суду пояснення на заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в яких вказав, що заявником обрано не вірний спосіб захисту порушеного чи оспорюваного права, а факти, які просить встановити заявник, не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1

27 лютого 2025 року до суду від представника заявника адвоката Вейко А.В. надійшла заява про проведення судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, до якої долучено додатки.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали заяви, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 в с. Арциз Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14.07.1962 року серії НОМЕР_2 .

В подальшому, 17.11.1979 року заявник (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9, зареєструвала шлюб у відділі актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області за № 196 та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

24 грудня 1983 року за № 182 відділом актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При укладенні шлюбу прізвище ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_9 .

Надалі, Самарським відділом ЗАГСу Куйбишівської області шлюб було розірвано (запис № 778).

21 листопада 1987 року заявник вступила в шлюб з ОСОБА_10 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_11 , що підтверджується записом за № 96 відділу актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3.

Водночас, з 24.11.1980 року заявник почала свою трудову діяльність, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Так, 08.10.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі управління) з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку.

За результатами розгляду заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 90 від 15.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з не врахуванням до загального стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці запис прізвища власника проведено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, на титульній сторінці запис прізвища проведено на аркуші наклеєному в графі «Прізвище» та вказано прізвище « ОСОБА_11 (мовою оригіналу « ОСОБА_11 »).

В той же час, ім`я та по батькові вказано « ОСОБА_12 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що відповідає паспорту громадянина України № НОМЕР_3 та свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 , копії яких містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься копія архівної довідки, видана ОСОБА_1 про те, що в книгах наказів по ТОВ «Завод Промінь» Березівського району Одеської області значаться накази про зарахування ОСОБА_13 та звільнення ОСОБА_1 , що, на переконання суду, також може свідчити на підтвердження факту належності трудової книжки заявнику.

Крім того, заявником надано архівну довідку, видану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тім, що вона була зареєстрована Березівським районним центром зайнятості як безробітна, якій було скорочено виплату, а надалі розпочато, припинено виплату матеріальної допомоги, тощо. Вказані відомості повністю співпадають з відомостями зазначеними в трудовій книжці наданій заявником.

Відтак, судом з`ясовано, що через невідповідність ведення трудової книжки заявника, остання позбавлена можливості реалізувати встановлені законом гарантії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

У відповідності до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

При цьому, в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Отже, суд вважає, що виявлена помилка в оформленні щодо написання прізвища в трудовій книжці є технічною, через неодноразове укладення заявником шлюбу з подальшою зміною прізвища.

Водночас, посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на наявність у справі спору про право та неналежний спосіб захисту, суд не може взяти до уваги, оскільки заявник звернулась до суду саме з заявою про встановлення факту належності документу, а не визначення стажу чи зобов`язання зарахування такого, тощо.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена належність заявнику трудової книжки НОМЕР_1 .

Встановлення факту належності документу необхідно заявнику з метою забезпечення можливості подальшої реалізації права на соціальний захист.

Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні, і його об`єктивність та обґрунтованість не викликає сумніву.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.76-79,315,318, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка НОМЕР_1 , яка заповнена 28.11.1980 та видана на ім`я «мовою оригіналу ОСОБА_2 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ( ОСОБА_14 )).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2025 року.

Суддя