Провадження №2-з/463/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Нора Н.В.

за участю секретаря Заверуха О.Б.

представника позивача Кравчук П.І.

представника відповідача Романишин О.О.

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук П.І., про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Злагода» про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій просить накласти арешт на нежитлове приміщення № 11 між 1-2 поверхом, загальною площею 3,0 кв м., в будинку АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення № 6Г в цокольному поверсі, загальною площею 18,4 кв м., в будинку АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення АДРЕСА_3 .

На думку заявника, такі заходи забезпечення позову допоможуть уникнути можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача як пайовика відповідно до договору про пайову участь. Зазначає, що заходи забезпечення позову допоможуть уникнути будь-яких труднощів при виконанні рішення суду у випадку задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в заяві, з урахуванням викладених в позовній заяві обставин.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечив, вказав на те, що позов необґрунтований, підстави для забезпечення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно з переліком видів забезпечення позову, наведених у частині першій статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів позову та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є нежитлові приміщення в будинку АДРЕСА_1 , право власності на які станом на момент подання позовної заяви не зареєстровані за жодною особою. Дані нежитлові приміщення, як зазначає представник позивача, були набуті ОСОБА_1 на підставі Договору №2/1-2-к про пайову участь в кооперативі від 27.12.2016 року. Зазначає, що прийнявши від позивача повну оплату його пайового внеску за нежитлове приміщення, кооператив не повідомив його про введення об`єкта нерухомості в експлуатацію і не видав відповідні документи для реєстрації права власності пайовика на приміщення.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії Договору з додатками, квитанції та інші докази в підтвердження обставин укладення та виконання з його сторони умов спірного Договору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що існує достатньо обґрунтована імовірність того, що нежитлові приміщення в будинку АДРЕСА_1 можуть бути відчужені, зареєстровані за іншою особою, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у даній справі, тому існує об`єктивна необхідність вжиття заходів забезпечення позову на підставі заяви представника позивача шляхом накладення арешту на вказані приміщення. Такий захід забезпечення позову є співмірним з негативними наслідками для власника майна, які можуть бути викликані застосуванням цього заходу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравчук П.І. задовольнити.

У порядку забезпечення позовних вимог накласти арешт на:

1. нежитлове приміщення № 11 між 1-2 поверхом, загальною площею 3,0 кв м., в будинку АДРЕСА_1 .

2. нежитлове приміщення № 19К в цокольному поверсі, загальною площею 4,8 кв м., в будинку АДРЕСА_1 .

3. нежитлове приміщення № 6Г в цокольному поверсі, загальною площею 18,4 кв м., в будинку АДРЕСА_1 .

4. нежитлове приміщення № 12К в цокольному поверсі, загальною площею 16,3 кв м., в будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Нор Н.В.