Дата документу 18.03.2025
Провадження № 2/334/842/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник позивача Киричук Г.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 162 616,36 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що між сторонами укладені кредитні договори: 13.08.2019 кредитний договір № 801, за яким відповідачці видано кредит в сумі 50 498,38 гривень, 29.09.2020 кредитний договір № 301, за яким відповідачці видано кредит в сумі 50 000 гривень та 03.12.2021 кредитний договір № 401, за яким відповідачці видано кредит в сумі 30 483 гривні. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Таким чином заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 31.10.2024 за кредитним договором від 13.08.2019 № 801 складає 83 292,35 гривні, з яких 49 998,38 гривень заборгованість за кредитом, 33 293,97 гривні заборгованість за процентами, за кредитним договором від 29.09.2020 № 301 складає 30 153,32 гривні, з яких 18 240,09 гривень заборгованість за кредитом, 3,07 гривні заборгованість за процентами, 11 910,16 гривень заборгованість за комісією, за кредитним договором від 03.12.2021 № 401 складає 49 170,69 гривень, з яких 28 713,47 гривень заборгованість за кредитом, 6,13 гривень заборгованість за процентами, 20 451,09 гривня заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості за вказаними договорами склала 162 616,36 гривень. Позивач направив відповідачці письмові вимоги на адресу її місця проживання, однак заборгованість не погашена. Умовами кредитного договору № 801 від 13.08.2019 сторони погодили сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а тому наполягає на правомірності позовних вимог щодо стягнення комісії. Постановою КМУ від 11.03.2020 на території України впроваджено дію карантину. 24.02.2022 на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан. Оскільки кредитний договір № 801 укладено 13.08.2019, а платежі відповідач здійснював до 05.07.2023, строки позовної давності повністю дотримано.

Відповідачка відзив на позов не подала.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 21.01.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 22.01.2025 о 13.16 годині. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами, надіслані відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання. Рекомендований лист повернутий суду з відміткою про відсутність відповідачки за місцем проживання від 19.02.2025. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач є належним чином повідомлена про розгляд справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

13.08.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № 801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - заява від 13.08.2019), відповідно до якої вона погодилася з тим, що строк кредитного договору, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в залежності до типу кредитної картки. Відповідачці був встановлений кредитний ліміт в сумі 15 000 гривень та видана кредитна картка № НОМЕР_1 .

В подальшому розмір кредитного ліміту за договором № 801 був збільшений до 50 498,38 гривень, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту.

Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку з 13.08.2019 по 31.10.2024 заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 31.10.2024 складає 83 292,35 гривні, з яких 49 998,38 гривень заборгованість за кредитом, 33 293,97 гривні заборгованість за процентами.

29.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № 301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - заява від 29.09.2020), в якій зазначено про встановлення кредитного ліміту на поточних рахунок у сумі 50 000 гривень строком на 24 місці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, розмір процентної ставки 0,01% річних.

Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку з 29.09.2020 по 31.10.2024 заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 31.10.2024 складає 30 153,32 гривні, з яких 18 240,09 гривень заборгованість за кредитом, 3,07 гривні заборгованість за процентами, 11 910,16 гривень заборгованість за комісією.

03.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № 401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - заява від 03.12.2021), в якій підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору, яка розміщена на сайті, з урахуванням умов надання всіх послуг , як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свого згоду на укладення Договору страхування на таких умовах: сума договору 30 483 гривні строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, процентна ставка 0,01%.

Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку з 03.12.2021 по 31.10.2024 заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 31.10.2024 складає 49 170,69 гривень, з яких 28 713,47 гривень заборгованість за кредитом, 6,13 гривень заборгованість за процентами та 20 451,09 гривня заборгованість за комісією.

Відповідачці була надіслана вимога про сплату заборгованості за вказаними кредитними договорами на загальну суму 162 616,36 гривень, що підтверджується письмовою вимогою (повідомлення) від 04.11.2024 № КНО-44.2.2/683 та списком № 20241104 ПУМБ_880.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон № 1734-VIII) для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав, надавши відповідачці платіжні картки з встановленими кредитними лімітами, що підтверджується підписом відповідачки в заявах від 13.08.2019, 29.09.2020 та 03.12.2021.

Судом встановлено, що кредитними договорами № 801 від 13.08.2019, № 301 від 29.09.2020 та № 401 від 03.12.2021 встановлено розмір процентів за користування кредитами.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом № 1734-VIII) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон № 1734-VIII. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону № 1734-VIII після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом № 1734-VIII щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Аналогічний висновок також містить постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23 (провадження № 61-17096св23).

Судом встановлено, що в кредитних договорах № 301 від 29.09.2020 та № 401 від 03.12.2021 встановлена комісія за обслуговування кредиту.

При цьому в кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону № 1734-VIII.

Таким чином нарахування відповідачці заборгованості за комісією за Кредитним договором № 301 від 29.09.2020 у сумі 11 910,16 гривень та за Кредитним договором № 401 від 03.12.2021 в сумі 20 451,09 гривня є безпідставним.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач свої зобов`язання за Кредитними договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачці споживчий кредит. Відповідачка, у свою чергу, порушила умови Кредитних договорів, не сплативши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом.

Судом встановлено, що відповідачкою була сплачена комісія за Кредитним договором № 301 від 29.09.2020 у сумі 23 969,84 гривень, яку відповідно до вимог частини першої статті 216 ЦК України необхідно вирахувати із заборгованості за Кредитним договором.

Однак, враховуючи те, що заборгованість за Кредитним договором № 301 від 29.09.2020 за кредитом та процентами (18 243,16 гривень) перевищує розмір сплаченої відповідачкою комісії (23 969,84 гривні), залишок сплаченої відповідачкою комісії в сумі 5 726,68 гривень (23 969,84 гривень 18 243,16 гривень) необхідно вирахувати із загальної заборгованості за цим позовом.

Також судом встановлено, що відповідачкою була сплачена комісія за Кредитним договором № 401 від 03.12.2021 у сумі 2 495,81 гривень, яку відповідно до вимог частини першої статті 216 ЦК України необхідно вирахувати з заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість відповідачки за Кредитним договором № 401 від 03.12.2021 за кредитом складає 26 217,66 гривень (28 713,47 гривень (заборгованість за кредитом) 2 495,81 гривень (сплачена відповідачкою комісія).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість:

- за Кредитним договором № 801 від 13.08.2019 в сумі 83 292,35 гривні, з яких 49 998,38 гривень заборгованість за кредитом, 33 293,97 гривні заборгованість за процентами;

- за Кредитним договором № 401 від 03.12.2021 в сумі 26 223,79 гривень, з яких 26 217,66 гривень заборгованість за кредитом, 6,13 гривень заборгованість за процентами.

Загальна сума заборгованості відповідачки складає 103 789,46 гривень (109 516,14 гривень (загальна заборгованість за Кредитними договорами № 801 від 13.08.2019 та № 401 від 03.12.2021) 5 726,68 гривень (надлишок сплаченої відповідачкою комісії за № 301 від 29.09.2020)).

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 546,09 гривень (2 422,40 гривень (сплачений судовий збір) * (103 789,46 гривень (задоволена частина позову) * 100 % : 162 616,36 гривень (ціна позову)).

Керуючись статтями 3 - 5, 10 - 13, 141, 259, 263 - 265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість в сумі 103 789 (сто три тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у сумі 1 546 (одна тисяча п`ятсот сорок шість) гривень 09 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, ,

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М.В. Фетісов