Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 лютого 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Новоселецької Оксани Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Новоселецької О.А. звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із вищезазначеним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14.10.2024 зазначену справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2024 визначено головуючого суддю Петрова Д.В.

В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що 20.11.2001 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1583. Проте, у 2006 році сторони розірвали шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 64 від 31.01.2006.

Згодом сторони відновили спілкування, однак більше не реєстрували офіційний шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 23.10.2010.

Дитина проживає разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Відповідач, який є здоровим та працездатним, ухиляється від добровільного утримання дитини. Відповідач інших осіб на утриманні немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка не з`явилися, до суду надійшла заява, в остання просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

На адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову, проте суд не бере її до уваги, оскільки вона не містить електронний цифровий підпис, а телефон, вказаний як засіб зв`язку відповідача - постійно вимкнений, а отже перевірити справжність підпису та факт визнання позову відповідачем не вбачається можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивачка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.11.2001 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1583.

У 2006 році сторони розірвали шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 64 від 31.01.2006.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 виданого 23.03.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 753.

Дитина проживає разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Відповідач ухиляється від добровільного утримання дитини.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Судом встановлено, що позивачка в якості доказів заявленої суми аліментів посилається на те, що у відповідача наявне нерухоме майно, транспортний засіб та на те, що останній має дохід у такому розмірі, що дає змогу йому сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, долучений представником позивача витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 261646874, з якого вбачається, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , сформований 15.06.2021, що свідчить про те, що станом на дату ухвалення рішення актуальність такого витягу є спірною.

Суд також критично ставиться до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.06.2014 як на доказ підтвердження майнового стану відповідача, оскільки з дати його укладення минуло більше 10 років.

Окрім цього, сторона позивача не долучає до матеріалів справи доказів, які дають змогу суду встановити актуальний майновий стан відповідача, відомості про його доходи, тощо. Також матеріали справи не містять клопотання представника позивача про витребування таких доказів у випадку неможливості їх самостійного здобуття.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн.

Позивачка звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 10 000 грн вважає, що така сума є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи з того, що у батьків є рівний обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що заявлена позивачем сума є неспівмірною по відношенню до відповідача.

Ураховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Новоселецької Оксани Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 18.09.2024, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Новоселецької Оксани Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 18.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ