Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/366/25
Провадження № 2/279/594/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Гончаровою Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/366/25 за позовною заявою Комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернулося Комунальне підприємство теплозабезпечення, в інтересах якого діє представник Баранівська Тетяна Миколаївна, з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з теплопостачання.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи теплопостачання, являються абонентами Комунального підприємства теплозабезпечення та є споживачами послуг з централізованого теплопостачання. Між позивачем і відповідачами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, однак останні вчасно не сплачують кошти за надані послуги, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2020 по 01 січня 2025 року виникла заборгованість, яка згідно виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 складає 22375,93 грн. Оскільки добровільно погашати заборгованість відповідачі не бажають, просить стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення борг за послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 22375,93 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та поштові витрати у розмірі 150 грн.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідачі належним чином повідомлялися про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалися, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи не подали.

До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення/досилання з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з наданням житлово-комунальних послуг, а саме послуг з теплопостачання, які врегульовані Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", "Правилами надання послуги з постачання теплової енергії" та "Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення", затверджених постановами Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 та №690 від 05.07.2019, Житловим кодексом України та Цивільним кодексом України.

Позивач є надавачем послуг з постачання теплової енергії. Відповідачі є споживачами комунальних послуг позивача, оскільки зареєстровані та проживають в будинку, який приєднаний до мережі теплопостачання, що підтверджується наявною у справі довідкою та інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Споживачами житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач (п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст.7., п. 2 ч. 2 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно вказаного Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктом.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надані житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання", встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Послуга з постачання теплової енергії передбачена статтею 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Положеннями ч.7 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник (наймач) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 160 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Враховуючи викладене, зобов`язанням споживача є оплата житлово-комунальних послуг, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічні правові позиції та висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №751/3840/15-ц та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами не сплачено в строки та в належному розмірі грошові кошти за надані послуги з теплопостачання, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2020 по 01 січня 2025 року виникла заборгованість, розмір якої, згідно наявної в матеріалах справи виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 , становить 22375,93 грн.

Вказаний розмір заборгованості на час розгляду справи відповідачами не оспорений та не спростований, доказів на спростування заявленої суми стягнення не надано. З довідки по особовому рахунку щодо розрахунку боргу також вбачається, що свої зобов`язання перед позивачем відповідачі належним чином не виконували, здійснювали оплату за надану послугу з теплопостачання частково, таким чином вчинили дії, які засвідчують їх волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 525 ЦК України предбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За змістом ч.1,2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З наданих позивачем довідок вбачається, що існує заборгованість за надання послуг з теплопостачання, яка виникла у відповідачів перед Комунальним підприємством теплозабезпечення за період з 01 жовтня по 01 січня 2025 року у розмірі 22375,93 грн. грн.

Відповідачі не надали належних та достовірних доказів на спростування заборгованості, невиконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань є неправомірними, а тому суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн у рівних долях по 1514,00 грн з кожного.

Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем поштових витрат в розмірі 150 грн. на відправлення копій позовної зави з додатками суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат понесених позивачем на поштову кореспонденцію у зв`язку з розглядом цієї справи представником позивача було надано до суду докази на суму, що становить 80,00 грн., а тому витрати на поштову кореспонденцію підлягають стягненню з відповідачів в розмірі 80,00 грн, у рівних долях по 40,00 грн з кожного.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення борг за послуги з теплопостачання за період 01.10.2020 по 01.01.2025 року у розмірі 22375 (двадцять дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення 1554 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення 1554 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Комунальне підприємство теплозабезпечення, місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Шевченка, 8 А, ;

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ