Справа №601/993/24
Провадження № 2/601/21/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

за участі секретаря судового засідання Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі: Кременецької міської ради, Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області (Кременецька районна військова адміністрація Тернопільської області) до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та зобов`язання її повернути,-

учасники справи:

представник Кременецької окружної прокуратури - прокурор Денисюк Н.В.,

представник Кременецької міської ради Тартак О.С.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Сідоров В.М.,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року керівник Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кременецької міської ради, Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області (Кременецька районна військова адміністрація Тернопільської області) про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку, посилаючись на те, що відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України та пункту 2 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Позов обґрунтований тим, що Кременецькою окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави у сфері земельних та водних відносин щодо використання земель природно - заповідного фонду України.

Рішенням Великобережецької сільської ради №125 від 27.06.2001 «Про передачу земель водного фонду» погоджено надання в користування на умовах оренди землями водного фонду в загальній кількості 14,77 га в тому числі: під водним плесом 11,94 га, під гідротехнічними спорудами -0,31 га, під гідротехнічними спорудами 2,52 га з метою рибництва в урочищі «Канада» ОСОБА_1 строком на 25 років.

Даним рішенням доручено сільському голові Скороплясу В.З. підписати договір оренди вказаних земель.

На підставі вищевказаного рішення 27.02.2002 між Великобережецькою сільською радою в особі сільського голови Скоропляса В.З. та фізичною особою ОСОБА_1 , укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 14,77 га на території Великобережецької сільської ради в урочищі «Канада», в тому числі: площа водного плеса 11,94 га, площа під гідротехнічними спорудами -0,31 га, площа під гідротехнічними спорудами 2,52 га.

Договір зареєстровано приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. 27.02.2002 в Реєстрі за №751. Також, договір зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 1 від 27.02.2002.

У відповідності до п. 1 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 14,77 га, в тому числі: площа водного плеса 11,94 га, площа під гідротехнічними спорудами - 0,31 га, площа під гідротехнічними спорудами 2,52 га.

Відповідно до п. 2 договору визначено, що договір укладений на 25 років для рибництва. Зміна цільового призначення об`єкта оренди не дозволяється. Категорія земельної ділянки землі водного фонду.

Пунктом 5 договору передбачено, що орендна плата нараховується в розмірі 117,16 гривень у рік і перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця один раз в рік до 15 листопада.

Ціна договору за 25 років становить 2929 гривень. Розмір орендної плати може бути змінений на вимогу однієї сторони на підставі змін цін та тарифів діючого законодавства, або за взаємною згодою сторін.

Пунктом 7 договору визначено права та обов`язки сторін.

Відповідно до п. 7 договору, орендар зобов`язаний використовувати об`єкт оренди за цільовим призначенням та відповідно до умов цього Договору; здійснювати експлуатацію об`єкта оренди у строгій відповідності з умовами (правилами) виданими органами водного господарства, дотримуватись умов екологічної безпеки при використанні об`єктом оренди, зберігати його водність і охороняти від забруднення і засмічення, дотримуватися режиму використання прибережної захисної смуги, утримувати у належному технічному та санітарному стані об`єкт оренди, гідротехнічні та інші споруди; організувати гідрометричні спостереження за рівнями і витратами води з відповідною геодезичною прив`язкою; забезпечити передачу інформації в органи водного господарства про рівні і витрати води у водоймі, що використовується; використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням; утримувати водний об`єкт в належному технічному стані, здійснювати необхідні ремонтні роботи, не допускати погіршення екологічного стану земель водного фонду; своєчасно сплачувати всі витрати, пов`язані з використанням об`єкта оренди, своєчасно сплачувати всі витрати, орендну плату, визначену у цьому договорі, податки та збори до бюджетів.

Пунктом 9, 15 договору передбачено, що зміна, припинення та розірвання договору може відбутися у разі: зміни умов договору за взаємною згодою сторін та згідно діючого на момент зміни законодавства. Договір припиняється у випадку закінчення строку договору, банкрутства орендаря. Одностороння відмова від цього договору не допускається. Договір може бути розірвано за згодою сторін.

За неповне або несвоєчасне виконання своїх зобов`язань, порушення умов договору в строки і у розмірах згідно до п. 8 договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Надалі, 03.04.2006 внесено зміни до договору оренди земель водного фонду від 27.02.2002 в частині орендодавця.

Так, 03.04.2006 між Кременецькою районною державною адміністрацією в особі начальника управління агропромислового розвитку Чуповського П.Ю. та Казміруком В.С., укладено правочин про внесення змін до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 27.02.2002. Даний правочин зареєстровано приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. 03.04.2006 в Реєстрі за №1014.

Згідно з даним правочином внесено зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 27.02.2002 та визначено орендодавцем земельної ділянки водного фонду Кременецьку районну державну адміністрацію.

Надалі, 03.12.2012 між Кременецькою районною державною адміністрацією в особі голови Кременецької РДА Фецовича Ю.Р. та ОСОБА_1 , укладено додаткову угоду до договору оренди земель водного фонду від 03.04.2006 ВСО №459340.

Згідно з п.1, 2, 3 даної угоди розмір орендної плати за користування землями водного фонду загальногю площею 14,77 га вноситься у грошовій формі в розмірі 2215,50 грн. в рік, що становить 4% від нормативної грошової оцінки землі.

Орендна плата згідно договору становить 4 (чотири) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та сплачується щомісяця у розмірі 1/12 частини річної орендної плати протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем податкового (звітного місяця) в сумі 184,63 грн. Додаткова угода набирає юридичної сили з моменту підписання.

Отже, досягнувши згоди щодо даних умов, уповноважений орган розраховував на подальше використання земельної ділянки за цільовим призначенням та її утримання в належному стані, а також своєчасне отримання орендної плати за користування об`єктом оренди.

Окрім цього, 04.01.2011між Кременецькою районною державною адміністрацією в особі голови Михальчука І.Б. та ОСОБА_1 укладено договір оренди водного об`єкта (ставка), а саме водного об`єкта площею водного дзеркала 11,94 га, який знаходиться на території колишньої Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Договір укладено строком на 16 років, що діє з 04.01.2011 до 27.02.2027.

Відповідно до п.7 розділу Х Договору ця угода є додатком до договору оренди земель водного фонду від 03.04.2006.

Згідно із даним договором, зокрема, розділом ІІІ, орендар повинен дотримуватися таких умов: використовувати об`єкт відповідно до мети використання та його цільового призначення; експлуатувати водний об`єкт відповідно до Правил технічної експлуатації, встановленого режиму роботи, з утриманням в належному технічному та санітарному стані водного об`єкта, гідротехнічних та інших супутніх споруд, згідно з вимогами водного кодексу України; здійснювати спеціальне водокористування на підставі дозволу, виданого органами охорони навколишнього природного середовища та дотримання екологічної безпеки під час користування водним об`єктом, забезпечити збереження його водності і охорону від забруднення та засмічення згідно з вимогами природоохоронного законодавства та водного кодексу України; здійснювати спеціальне використання водних живих ресурсів за умови дотримання вимог щодо охорони водних живих ресурсів згідно з природоохоронним законодавством та законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про тваринний світ»; дотримуватися режиму, встановленого для водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони згідно з вимогами природоохоронного законодавства, Водного і земельного кодексів України тощо.

Як передбачено у розділі ІV Договору, орендна плата за користування Обєктом обчислюєтьсяз площі водного дзеркала з розрахунку 30 грн. за 1 га, всього 358,20 грн в рік, орендна плата перераховується до державного бюджету щороку.

Розмір орендної плати переглядається відповідно до договору оренди земель водного фонду.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 2,0% облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до розділу V Договору на орендаря покладено ряд обов`язків, зокрема, використовувати орендований водний об`єкт відповідно до його призначення та умов цієї Угоди; дотримуватися режиму експлуатації водного об`єкта, встановленого органами видного господарства, погодженого з органами охорони навколишнього природного середовища та органами місцевого самоврядування; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечувати збереження орендованого водного об`єкта, запобігати його пошкодженню і псуванню; щороку надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати. Орендна плата перераховується до державного бюджету щороку.

Попри вказане, встановлено, що орендарем обов`язки щодо своєчасного та повного виконання зобов`язання в частині сплати платежів за оренду земель водного фонду та користування водним обєктом належним чином не виконуються.

Згідно з інформацією Сектору Держводагенства у Вінницькій області (далі Сектор) №1040/вн/21-23 від 11.10.2023 Держводагенство та його територіальні органи відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, погоджують договори оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, паспорти водних об`єктів та видають дозволи на спеціальне водопостачання. Як зазначено у листі, від Великобережецької сільської ради до сектора у Тернопільській області Держводагенства договір оренди водного об`єкта, укладений із ОСОБА_1 на погодження не надходив.

На підставі поданих водокористувачем матеріалів сектором у Тернопільській області Держводагенства Казміруку В.С. видано дозвіл на спеціальне водокористування від 14.02.2019 №502/ТП/49д-19 з терміном дії до 14.02.2025.

Як зазначено у наданій інформації, у поданих матеріалах на отримання дозволу на спеціальне водокористування, відсутня інформація про належність даного водного об`єкту до природно-заповідного фонду.

За клопотанням Кременецької міської ради сектором у Тернопільській області Держводагенства погоджено паспорт водного об`єкта «Ставок площею водного плеса 11,9407 га, розташований за межами с.Великі Бережці на території Кременецької територіальної громади».

Також згідно з інформацією управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації №05.3/510 від 20.03.2024 в управлінні відсутні документи про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 612348400:01:001:1138 загальною площею 14,77 га у користування ОСОБА_1 для рибогосподарських потреб.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №10-19-0.63-3554/2-23 від 11.10.2023, згідно з відомостями Державного земельного кадастру, 11.12.2020 земельній ділянці водного фонду площею 14,7725 га, яка знаходиться в оренді ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер 612348400:01:001:1138 та внесено запис про обмеження у використанні земельної ділянки: гідрологічний заказник місцевого значення «Малобережецький».

Згідно з поземельною книгою на земельну ділянку із кадастровим номером 010011138 внесено відомості про обмеження у використання земельної ділянки. Зокрема, зазначено, що земельна ділянка відноситься до гідрологічного заказника «Малобережецький», який оголошений рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 30.08.1990 № 189.

Тобто, земельна ділянка та водний об`єкт розташовані в межах території та об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення гідрологічного заказника «Малобережецький», а відтак належить до природно-заповідного фонду України.

Нормами ст. 51 Водного кодексу України встановлена пряма заборона щодо користування водними об`єктами на умовах оренди для рибогосподарських потреб, що розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Відтак, використання водного об`єкта для рибництва суперечить вищевказаним вимогам.

На підставі наведеного вище, позивач просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки водного фонду площею 14,77 га, яка знаходиться на території Кременецької територіальної громади Тернопільської області, укладений 27.02.2002 між Кременецькою РДА та ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути у володіння та користування Кременецької міської ради земельну ділянку водного фонду площею 14,77 га, яка знаходиться на території Кременецької міської ради (територіальна громада) Тернопільської області (територія колишньої Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області); стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані із сплатою судового збору у сумі 6056 гривень на користь Тернопільської обласної прокуратури.

Представник відповідача адвокат Сідорова І.А. 25.04.2024 подала відзив на позов вказавши, що позов не підлягає до задоволення, оскільки керівник прокуратури не визначився в інтересах якого органу державної влади чи місцевого самоврядування заявлено позов та чиї саме інтереси порушуються відповідачем: Кременецької міської ради чи Кременецької РДА, що є наслідком відмови у позові.

Щодо доводів прокурора про систематичне порушення ОСОБА_1 зобов`язань зі сплати орендної плати вказала, що з урахуванням того, що земельна ділянка належить до комунальної форми власності та беручи до уваги норму матеріального права ч.2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» строки внесення орендної плати на спірну земельну ділянку встановлюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

За змістом п.288.4 ст.288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати на земельні ділянки державної і комунальної власності, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів регулюються статтями 285-287 ПК України (п.288.7 ст. 288 ПК України) відповідно до яких орендна плата сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Щороку ОСОБА_1 здійснював сплату орендної плати за договором оренди на підставі наданих йому податкових повідомлень-рішень із дотриманням 60-денного строку з дня вручення таких податкових повідомлень-рішень. Усі податкові повідомлення-рішення ОСОБА_1 отримував від землевпорядника у Великобережецькій сільській раді. У 2022 році у відповідний період такого повідомлення-рішення про сплату орендної плати ОСОБА_1 не отримав. У податковій службі йому повідомили, що не мають відповідного повідомлення-рішення та порекомендували звернутися до Кременецької міської ради. У Кременецькій міській раді ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність виготовлення паспорта водного об`єкта на ставок, що перебуває в оренді та необхідність укладення додаткової угоди у зв`язку із зміною орендодавця з огляду на реорганізацію Великобережецької сільської ради. Будь-яких відомостей про розмір сплати орендної плати за 2022 рік та рахунку для перерахування коштів Кременецька міська рада ОСОБА_1 не надала.

17 жовтня 2023 року Кременецька міська рада підготувала проект додаткової угоди до договору оренди, однак така угода не була укладена через виявлені Державним агентством водних ресурсів помилки.

13 грудня 2023 року у телефонному додатку «Viber» ОСОБА_1 отримав повідомлення від податкового інспектора про необхідність терміново заплатити орендну плату за 2022-2023 роки, а також фотокопії податкових повідомлень-рішень від 31.12.2022 за №2-1909-ГФ0092368 (нарахування за 2022 рік у розмірі 4623,59 грн) та від 12.12.2023 року №-1909-UA0092368 (нарахування за 2023 рік у розмірі 5317,12 грн).

14 грудня 2023 року ОСОБА_1 одним платежем у розмірі 9942,00 грн здійснив оплату земельного податку за 2022, 2023 роки, про що повідомив інспектора.

Представник відповідача звертає увагу на недотримання Кременецькою міською радою обов`язку орендодавця повідомити орендаря про зміну сторони у договорах оренди, що випливає зі змісту ст. 148-1 ЗК України. Щодо сплати орендної плати за користування водним об`єктом (ставком) за договором оренди водного об`єкта від 04 січня 2011 року представник відповідача зазначає, що до 2020 року відповідні рахунки по сплаті орендної плати виставляв Тернопільводгосп за якими відповідач здійснював оплату по 2020 рік. Рахунок на оплату у 2021 році отримав у Державній казначейській службі, по якому сплатив орендну плату за водний об`єкт у 2021 році. З період 2022-2023 роки інформацію про платіжні реквізити для сплати орендної плати за користування водним об`єктом Кременецька міська рада повідомила ОСОБА_1 листом від 06 лютого 2024 року №304/02-25. 01.03.2024 ОСОБА_1 здійснив оплату у повному обсязі. Отже, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

З врахуванням наведеного представник відповідача вважає, що доводи прокурора про систематичне порушення ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо строків сплати орендної плати не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та вимогах чинного законодавства і є безпідставними.

Також представник відповідача зазначає, що договір оренди водного об`єкта від 04 січня 2011 року відповідає вимогам ст. 51 Водного кодексу України в редакції на день виникнення правовідносин, у тому числі містить погоджувальні написи державних органів охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. Звертає увагу на те, що станом на 04 січня 2011 року стаття 51 Водного кодексу України не містила заборони передачі водних об`єктів, що розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» в користування за договором оренди. Заборона передачі водних об`єктів, що розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» в користування за договорами оренди для рибогосподарських потреб була включена до ст. 51 Водного кодексу України 01 липня 2013 року після набрання чинності Законом України «Про аквакультуру», тобто після укладення договорів оренди, що не може бути підставою для розірвання таких договорів, якщо це прямо не передбачено законом або договором.

ОСОБА_1 не здійснює діяльність з рибництва (аквакультури), а здійснює виключно загальне водокористування ставком, доказів іншого прокурором не надано. Крім того, прокурором не надано доказів розташування спірної земельної ділянки в межах заказника.

З урахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити.

29.04.2024 прокурором подана відповідь на відзив у якому прокурор виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення, які є аналогічними позовній заяві.

17.05.2024 представник відповідача подала заперечення щодо наведених прокурором у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх відхилення, які є аналогічними відповіді на позов.

17.05.2024 представник відповідача Сідорова І.А. подала письмову заяву про виклик свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

22.05.2024 представники Кременецької РДА та Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області Узаревич Ю.Ю. і Кудлак В. подали письмові заяви про розгляд справи без участі їх представників, позов прокурора підтримують.

05.09.2024 представник відповідача ОСОБА_5 подала письмове клопотання про долучення доказів: податкового повідомлення-рішення від 05.07.2024; квитанції до платіжної інструкції на переказ коштів від 31.07.2024.

09.09.2024 від представника відповідача адвоката Сідорова В.М. надійшла письмова заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

У судовому засіданні прокурор Денисюк Н.В. підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник Кременецької міської ради Тартак О.С. в судовому засіданні підтримала позов прокурора та пояснила, що відповідно рішення 2-ої сесії VIIІ скликання Кременецької міської ради №12 від 11.12.2020 «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання, що увійшли до складу Кременецької міської територіальної громади» розпочато процедуру реорганізації Великобережецької сільської ради, шляхом приєднання до Кременецької міської ради. Визначено, що правонаступником всього майна, прав та обов`язків, в тому числі Великобережецької сільської ради є Кременецька міська рада. У 2021 році міською радою проводилася інвентаризація договорів оренди сільських рад, які ввійшли до Кременецької міської ради. В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про приведення договору у відповідність, однак на даний час договір у відповідність не приведено. Заборгованості по договору оренди на даний час немає.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що позов не визнає оскільки з 2002 року по 2021 рік у нього не було проблем зі сплатою орендної плати. Проблеми виникли після того як спірна земельна ділянка перейшла до Кременецької міської ради, яка не подавала відомості до податкової про договори оренди, а тому податкова не надсилала повідомлень- рішень на підставі яких він здійснював плату за оренду землі. Він самостійно звернувся до Кременецької міської ради з заявою про приведення спірного договору у відповідність. На даний час йде процес заключення додаткової угоди. Заборгованість погасив зразу після отримання податкового повідомлення-рішення. Він не здійснює діяльність з рибництва (аквакультури), а здійснює виключно загальне водокористування ставком.

Представник відповідача адвокат Сідоров В.М. позов прокурора не визнав та послався на доводи, наведені у відзиві на позов.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Великобережецької сільської ради №125 від 27.06.2001 «Про передачу земель водного фонду» погоджено надання в користування на умовах оренди землями водного фонду в загальній кількості 14,77 га в тому числі: під водним плесом 11,94 га, під гідротехнічними спорудами -0,31 га, під гідротехнічними спорудами 2,52 га з метою рибництва в урочищі «Канада» ОСОБА_1 строком на 25 років.

На підставі вищевказаного рішення 27.02.2002 між Великобережецькою сільською радою в особі сільського голови Скоропляса В.З. та фізичною особою ОСОБА_1 , укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 14,77 га на території Великобережецької сільської ради в урочищі «Канада», в тому числі: площа водного плеса 11,94 га, площа під гідротехнічними спорудами - 0,31 га, площа під гідротехнічними спорудами 2,52 га. Договір зареєстровано приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. 27.02.2002 в Реєстрі за №751. Також, договір зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 1 від 27.02.2002.

У відповідності до п. 1 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 14,77 га, в тому числі: площа водного плеса 11,94 га, площа під гідротехнічними спорудами - 0,31 га, площа під гідротехнічними спорудами 2,52 га.

Відповідно до п. 2 договору визначено, що договір укладений на 25 років для рибництва. Зміна цільового призначення об`єкта оренди не дозволяється. Категорія земельної ділянки землі водного фонду.

Пунктом 5 договору передбачено, що орендна плата нараховується в розмірі 117,16 гривень у рік і перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця один раз в рік до 15 листопада.

Ціна договору за 25 років становить 2929 гривень. Розмір орендної плати може бути змінений на вимогу однієї сторони на підставі змін цін та тарифів діючого законодавства, або за взаємною згодою сторін.

Пунктами 9, 15 договору передбачено, що зміна, припинення та розірвання договору може відбутися у разі: зміни умов договору за взаємною згодою сторін та згідно діючого на момент зміни законодавства. Договір припиняється у випадку закінчення строку договору, банкрутства орендаря. Одностороння відмова від цього договору не допускається. Договір може бути розірвано за згодою сторін.

За неповне або несвоєчасне виконання своїх зобов`язань, порушення умов договору в строки і у розмірах згідно до п. 8 договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

03.04.2006 між Кременецькою РДА в особі начальника управління агропромислового розвитку Чуповського П.Ю. та ОСОБА_1 , укладено правочин про внесення змін до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 27.02.2002 в частині зміни орендодавця. Даний правочин зареєстровано приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. 03.04.2006 в Реєстрі за №1014.

Згідно з даним правочином внесено зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 27.02.2002 та визначено орендодавцем земельної ділянки водного фонду Кременецьку районну державну адміністрацію.

Надалі, 03.12.2012 між Кременецькою РДА в особі голови Кременецької РДА Фецовича Ю.Р. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди земель водного фонду від 03.04.2006 ВСО №459340.

Згідно з п.1, 2, 3 даної угоди розмір орендної плати за користування землями водного фонду загальною площею 14,77 га вноситься у грошовій формі в розмірі 2215,50 грн. в рік, що становить 4% від нормативної грошової оцінки землі.

Орендна плата згідно договору становить 4 (чотири) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та сплачується щомісяця у розмірі 1/12 частини річної орендної плати протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем податкового (звітного місяця) в сумі 184,63 грн. Додаткова Угода набирає юридичної сили з моменту підписання.

04.01.2011 між Кременецькою РДА в особі голови Михальчука І.Б. та ОСОБА_1 укладено договір оренди водного об`єкта (ставка), а саме водного об`єкта площею водного дзеркала 11,94 га, який знаходиться на території колишньої Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Договір укладено строком на 16 років, що діє з 04.01.2011 до 27.02.2027.

Відповідно до п.7 розділу Х Договору ця угода є додатком до договору оренди земель водного фонду від 03.04.2006.

Як передбачено у розділі ІV Договору, орендна плата за користування об`єктом обчислюється з площі водного дзеркала з розрахунку 30 грн. за 1 га, всього 358,20 грн в рік, орендна плата перераховується до державного бюджету щороку.

Розмір орендної плати переглядається відповідно до договору оренди земель водного фонду.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 2,0% облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з інформацією Сектору Держводагенства у Вінницькій області (далі Сектор) №1040/вн/21-23 від 11.10.2023 Держводагенство та його територіальні органи відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, погоджують договори оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, паспорти водних об`єктів та видають дозволи на спеціальне водопостачання. Як зазначено у листі, від Великобережецької сільської ради до сектора у Тернопільській області Держводагенства договір оренди водного об`єкта, укладений із ОСОБА_1 на погодження не надходив.

На підставі поданих водокористувачем матеріалів сектором у Тернопільській області Держводагенства Казміруку В.С. видано дозвіл на спеціальне водокористування від 14.02.2019 №502/ТП/49д-19 з терміном дії до 14.02.2025.

Як зазначено у наданій інформації, у поданих матеріалах на отримання дозволу на спеціальне водокористування, відсутня інформація про належність даного водного об`єкту до природно-заповідного фонду.

За клопотанням Кременецької міської ради сектором у Тернопільській області Держводагенства погоджено паспорт водного об`єкта «Ставок площею водного плеса 11,9407 га, розташований за межами с. Великі Бережці на території Кременецької територіальної громади».

Також, згідно з інформацією управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації №05.3/510 від 20.03.2024 в управлінні відсутні документи про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 612348400:01:001:1138 загальною площею 14,77 га у користування ОСОБА_1 для рибогосподарських потреб.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №10-19-0.63-3554/2-23 від 11.10.2023, згідно з відомостями Державного земельного кадастру, 11.12.2020 земельній ділянці водного фонду площею 14,7725 га, яка знаходиться в оренді ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер 612348400:01:001:1138 та внесено запис про обмеження у використанні земельної ділянки: гідрологічний заказник місцевого значення «Малобережецький».

Згідно з поземельною книгою на земельну ділянку із кадастровим номером 010011138 внесено відомості про обмеження у використання земельної ділянки. Зокрема, зазначено, що земельна ділянка відноситься до гідрологічного заказника «Малобережецький», який оголошений рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 30.08.1990 № 189.

Згідно з листом Кременецької міської ради Тернопільської області №1817/02-25 від 04.09.2023 у орендаря ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1138 від 27.02.20202 відсутня. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки за договором оренди не визначена, ставка орендної плати не встановлена.

Листом Кременецької міської ради Тернопільської області №1895/02-25 від 11.09.2023 повідомлено, що згідно з аналізом сум нарахованих та сплачених податків та/або зборів, сум податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів в розрізі платників податків фізичних осіб з ККД 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб» - заборгованість станом на 01.08.2023 відсутня. Нарахування орендної плати за 2022-2023 роки проведене органами ДПС 07.09.2023. Так, ОСОБА_1 за 2022 рік нараховано орендну плату в розмірі 5317,12 грн., а за 2023 рік 6114,69 грн. Станом на 11.09.2023 проплата даних коштів не здійснювалася.

Відповідно до листа Кременецької міської ради №2724/02-25 від 15.12.2023 ОСОБА_1 14.12.2023 сплачено 9942 грн. орендної плати з фізичних осіб.

Листом Кременецької міської ради №531/02-25 від 26.02.2024 Кременецьку окружну прокуратуру проінформовано, що за договором оренди водного об`єкта від 04.01.2011 орендна плата за користування водним об`єктом (ставок) площею водного дзеркала 11,94 га обчислюється з площі водного дзеркала з розрахунку 30 грн. за 1 га та становить 358,20 грн. та підлягає індексації.

Станом на 01.02.2024 сума заборгованості до місцевого бюджету Кременецької територіальної громади за ККД 22130002 «Орендна плата за водні обєкти (їх частини), що надаються в користування на умовах оренди за 2021-2023 роки становить 1747,74 грн.

Відповідно до інформації Кременецької міської ради №800/02-25 від 20.03.2024 ОСОБА_1 05.03.2024 сплачено орендну плату за договором оренди водного об`єкта за 2021 2024 роки, всього, в загальній сумі 2428 грн.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територіальних громад Тернопільської області» територія Великобережецької сільської ради віднесена до Кременецької міської територіальної громади із адміністративним центром у місті Кременець.

Відповідно до п. 1.2 рішення 2-ої сесії VIIІ скликання Кременецької міської ради №12 від 11.12.2020 «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання, що увійшли до складу Кременецької міської територіальної громади» розпочато процедуру реорганізації Великобережецької сільської ради (), шляхом приєднання до Кременецької міської ради ().

Пунктом 2 вказаного рішення визначено, що правонаступником всього майна, прав та обов`язків, в тому числі Великобережецької сільської ради є Кременецька міська рада.

Відповідно до інформації Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації №05.1/1978 від 08.12.2023 земельна ділянка із кадастровим номером :01:001:1138 розташована у межах гідрологічного заказника місцевого значення «Малобережецький» площею 59,5 га, оголошеного рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 30.08.1990 №189 «Про впорядкування мережі природно-заповідного фонду місцевого значення в області» та належить до природно-заповідного фонду України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером :01:001:1138 площею 14,7725 га є власністю територіальної громади Великобережецької сільської ради, Код . Державну реєстрацію здійснено 21.12.2020. Дана земельна ділянка надана в оренду для рибогосподарських потреб ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору оренди від 27.02.2002 строком на 25 років. Дата закінчення дії 27.02.2027.

Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка із кадастровим номером 612348400:01:001:1138 відноситься до земель водного фонду. Цільове призначення земельної ділянки - для рибогосподарських потреб. На дану земельну ділянку внесено відомості про зареєстроване обмеження у використанні земельної ділянки. Зокрема, вид обмеження заказники. Суб`єктом речового права на дану земельну ділянку зазначено гідрологічний заказник місцевого значення «Малобережецький».

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку прокурор посилався на систематичну несплату орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою, від Великобережецької сільської ради до сектора у Тернопільській області Держводагенства договір оренди водного об`єкта, укладений із ОСОБА_1 на погодження не надходив, у поданих матеріалах на отримання дозволу на спеціальне водокористування відсутня інформація про належність даного водного об`єкту до природно-заповідного фонду, в Управлінні екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації відсутні документи про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 61234800:01:001:1138 загальною площею 14,77 га у користування ОСОБА_1 для рибогосподарських потреб, 11.12.2020 спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та внесено тзапис про обмеження у використанні земельної ділянки: гідрологічний заказник місцевого «Малобережецький», у зв`язку з чим використання водного об`єкта для рибництва суперечить ст. 51 Водного кодексу України.

Суд зазначає наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 2 Водного кодексу України визначено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Водні відносини в Україні регулюються Водним кодексом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими актами законодавства.

Земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу, територій та об`єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об`єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Згідно зі статтею 6 Водного кодексу України води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.

До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів (частина перша статті 58 Земельного кодексу України, стаття 4 Водного кодексу України).

Земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться (частини перша, друга статті 79 Земельного кодексу України).

За приписами статті 85 Водного кодексу України у користування на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об`єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Користування цими ділянками у зазначених цілях здійснюється з урахуванням вимог щодо охорони річок і водойм від забруднення, засмічення та замулення, а також з додержанням правил архітектури планування приміських зон та санітарних вимог у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Згідно із частиною четвертою статті 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

За приписами статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що право користування землями водного фонду здійснюється у відповідності до вимог водного та земельного законодавства на умовах договору оренди.

Відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Водного кодексу України, водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Згідно із статтею 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Стаття 46 Водного кодексу України визначає, що водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Частинами першою, другою статті 49 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Процедура видачі юридичним і фізичним особам (далі - водокористувачі) дозволів на спеціальне водокористування врегульована статтею 49 Водного кодексу України та Порядком видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 321 (далі - Порядок № 321).

Так, приписи статті 49 Водного кодексу України встановлюють, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Подання юридичною або фізичною особою, фізичною особою - підприємцем заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування та відповідних документів, а також видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) їй цього дозволу здійснюються в паперовій або електронній формі.

Для одержання дозволу на спеціальне водокористування юридична або фізична особа, фізична особа - підприємець звертається до органів, зазначених у частині другій цієї статті, із заявою, до якої додаються: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скиду зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (гдс) забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо); затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення, житлово-експлуатаційних підприємств та організацій); копія правовстановлюючих документів на водні об`єкти (для орендарів водних об`єктів).

Аналогічний перелік документів також визначений у пункті 3 Порядку № 321.

Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що зазначений перелік документів є вичерпним.

Отже зі змісту наведених норм права вбачається, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування, який видається уповноваженим органом за процедурою, встановленою статтею 49 Водного кодексу України та Порядком № 321.

Законодавець встановив, що видача дозвільного документу здійснюється за заявою зацікавленої особи, до якої надається вичерпний перелік документів, серед яких міститься копія правовстановлюючих документів на водні об`єкти (для орендарів водних об`єктів).

Стаття 51 Водного кодексу України (у редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) передбачала, що у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Передача орендарем права на оренду водного об`єкта (чи його частини) іншим суб`єктам господарювання забороняється.

Орендодавцями водних об`єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради.

Окремі повноваження щодо надання водних об`єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні Ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам.

Орендодавцями водних об`єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Розподіл повноважень щодо передачі водних об`єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Умови, строки і збір за оренду водних об`єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін.

Водокористувачі, яким водний об`єкт (його частина) надано в оренду, можуть дозволити іншим водокористувачам здійснювати спеціальне водокористування в порядку, встановленому цим Кодексом.

Користування водними об`єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Тобто, користування водним об`єктом здійснювалось за договорами оренди:

- земельної ділянки під водним об`єктом;

- самого водного об`єкта із сплатою орендної плати за площу водного простору водного об`єкта.

Водночас 01.07.2013 набрав чинності Закон України від 18.09.2012 № 5293-VI «Про аквакультуру» (далі - Закон № 5293-VI), який визначає принципи державної політики, основні засади розвитку і функціонування аквакультури, правові основи діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у сфері аквакультури.

За визначенням термінів, наведеним у статті 1 Закону № 5293-VI, аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг.

Відповідно до частини першої статті 14 цього Закону рибогосподарський водний об`єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України.

Одночасно цим Законом статтю 51 Водного кодексу України викладено в такій редакції: «У користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми. Не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що: використовуються для питних потреб; розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Водні об`єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження права загального водокористування, крім випадків, визначених законом.

Орендарі водного об`єкта зобов`язані передбачити місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство тощо).

При визначенні таких місць перевага надається традиційно розташованим місцям масового відпочинку. У межах населених пунктів забороняється обмеження будь-яких видів загального водокористування, крім випадків, визначених законом.

Заборона загального водокористування водними об`єктами, наданими в користування на умовах оренди, та їх нецільове використання є підставою для розірвання договору оренди.

Типова форма договору оренди водних об`єктів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди водних об`єктів визначаються у договорі оренди.

Методика визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Сплата орендної плати за водний об`єкт не звільняє від сплати орендної плати за земельну ділянку під цим об`єктом.

У договорі оренди водного об`єкта визначаються зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ та ставків відповідно до встановлених для них центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства, режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами.

Передача орендарем права на оренду водного об`єкта іншим суб`єктам господарювання забороняється. Орендарі, яким водний об`єкт надано в користування на умовах оренди, можуть дозволити іншим водокористувачам здійснювати спеціальне водокористування в порядку, встановленому цим Кодексом. Користування водними об`єктами, наданими в оренду, здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів України.

Надання частин рибогосподарських водних об`єктів, рибогосподарських технологічних водойм, акваторій (водного простору) внутрішніх морських вод, територіального моря, виключної (морської) економічної зони України в користування для цілей аквакультури регулюються Законом України «Про аквакультуру».

Отже з 01.07.2013 відбулася зміна процедури надання водних об`єктів у користування на умовах оренди, а саме: водні об`єкти стали надаватися у користування на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою шляхом укладення договорів оренди водних об`єктів.

Відповідно до статті 51 Водного кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 29.05.2013 № 420 затвердив Типовий договір оренди водних об`єктів, який у пункті 2 «Об`єкти оренди» одночасно визначає об`єкт оренди воду (водний простір) водного об`єкту та земельну ділянку під водним об`єктом (дно).

В судовому засіданні 04.01.2011між Кременецькою районною державною адміністрацією в особі голови Михальчука І.Б. та ОСОБА_1 укладено договір оренди водного об`єкта (ставка), а саме водного об`єкта площею водного дзеркала 11,94 га, який знаходиться на території колишньої Великобережецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Договір укладено строком на 16 років, що діє з 04.01.2011 до 27.02.2027. Однак даний договір сторонами не приведено у відповідність до вимог ст. 51 Водного Кодексу України із змінами від 01.07.2013.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 ЦК України).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ст. 11 ЦК України).

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У п. 64 постанови від 21 липня 2021 року по справі № 912/3323/20 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання такого зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Отже, передбачене вказаними статтями право, зокрема, на розірвання договору у разі істотної зміни обставин, направлене на захист сторін такого договору від настання ще більш несприятливих наслідків, пов`язаних з подальшим виконанням договору в умовах виникнення обставин, що відповідають характеристикам, зазначеним в статті 652 ЦК України.

Таке право сторони можуть реалізувати у разі, коли вони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/9961/16.

Водночас, договір у разі істотної зміни обставин може бути розірваним не лише за згодою сторін, а і на підставі рішення суду, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились. У такому разі суд при вирішенні питання на предмет можливості задоволення вимоги заінтересованої сторони, має встановити факт зміни істотної обставини, за наявності одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №911/537/19.

Наведені правові висновки узгоджуються з принципом «найменших негативних наслідків» для сторін договору та висновками Верховного Суду, викладеними у підпунктам 8.24, 8.25 постанови від 10 грудня 2019 року у справі № 926/1557/18, що за змістом наведених законодавчих положень зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є винятковими заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

При цьому, можливість внесення змін у договір як більш гнучкий засіб урегулювання правовідносин сторін може бути застосований у разі, якщо, з огляду на конкретні обставини, розірвання договору суперечитиме суспільним інтересам та матиме наслідком завдання шкоди, що значно перевищуватиме необхідні для виконання договору затрати, отже є необґрунтованим з точки зору необхідності вчинення сторонами ряду заходів щодо забезпечення відновлення становища залежно від ступеню виконання зобов`язань за цим договором, та понесення у зв`язку з цим фінансових та інших витрат, тобто за принципом «найменших негативних наслідків» для сторін договору.

Отже, виходячи зі змісту статей 651, 652 ЦК України та принципу «найменших негативних наслідків» для сторін договору, можна дійти висновку, що розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, як спосіб урегулювання спірних правовідносин сторін, може бути реалізований лише після того, як сторони (одна зі сторін) вчинили дії, спрямовані на приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, шляхом внесення у нього змін і не досягли відповідної згоди, тобто після застосування більш гнучкого та менш обтяжливого засобу врегулювання суперечності.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові від 25 лютого 2020 року по справі № 922/2279/19.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ще не вчинили дії, спрямовані на приведення оскаржуваного договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися.

Щодо посилання прокурора як на підставу звернення до суду систематичного невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів то суд вважає зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за договорем оренди земельної ділянки водного фонду від 27.02.2002 із змінами від 03.04.2006 за 2022 рік та за 2023 рік була сплачена відповідачем 14.12.2023, тобто до звернення прокурора з позовом до суду.

Згідно з листом Кременецької міської ради Тернопільської області №1817/02-25 від 04.09.2023 у орендаря ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1138 від 27.02.2002 відсутня.

Листом Кременецької міської ради Тернопільської області №1895/02-25 від 11.09.2023 повідомлено, що згідно з аналізом сум нарахованих та сплачених податків та/або зборів, сум податкового боргу та надмірно сплачених до місцевих бюджетів податків та/або зборів в розрізі платників податків фізичних осіб з ККД 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб» - заборгованість станом на 01.08.2023 відсутня.

Відповідно до листа Кременецької міської ради №2724/02-25 від 15.12.2023 ОСОБА_1 14.12.2023 сплачено 9942 грн. орендної плати з фізичних осіб.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона працює державним інспектором Кременецького відділення податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок ТУ ДПС у Тернопільській області. Орендна плата за земельні ділянки комунальної власності сплачується фізичними особами на підставі податкового повідомлення-рішення, яке видає ДПС, на протязі 60 днів з часу отримання такого повідомлення. До 2022 року у відповідача ніколи не було проблем із сплатою орендної плати. У 2022 році не працювало програмне забезпечення, а тому орендна плата не нараховувалася. У 2023 році ОСОБА_1 було направлено повідомлення-рішення і він здійснив оплату. За 2020-2023 роки відповідач не мав заборгованості по орендній платі. За договором оренди водного об`єкта ДПС не проводить нарахувань.

Прокурор та позивач не посилались на виникнення у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за спірним договором за період після грудня 2023 року та до прийняття рішення у даній справі.

Тобто, станом на момент звернення прокурора з позовом та на на момент прийняття рішення у даній справі, відповідачем було в повному обсязі виконано зобов`язання зі сплаті орендної плати за спірним договором оренди земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджується відсутність у відповідача відповідного податкового боргу.

Отже, на момент подання прокурором позову про розірвання договору оренди від 27 лютого 2002 року заборгованості з орендної плати за цим договором не існувало.

Отже, ураховуючи викладене, відсутні обставини, які б свідчили про неможливість досягнення позивачем як стороною договору оренди мети договору (отримання плати за оренду земельної ділянки) та неотримання того, на що розраховував орендодавець, укладаючи спірний договір, тобто не вбачається істотного порушення умов договору оренди.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Посилання прокурора на постанови Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №925/549/17, № 318/433/18 від 04.12.2019, від 12.09.2023 у справі № 387/800/21, №903/3953/17 від 10.01.2019 та від 28.09.2016 у справі №6-977ц16 суд не приймає, оскільки встановлені обставини у наведених справах не є аналогічними у справі, що розглядається.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду від 27.02.2002.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки, а інших підстав, які б свідчили про наявність у відповідача обов`язку повернути цю земельну ділянку, прокурором або позивачем не наведено та з матеріалів справи не вбачається, у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимог про зобов`язання відповідача повернути спірну земельну ділянку.

Доводи представника відповідача адвоката Сідорова В.М. про те, що прокурор не мав права представляти інтереси Кременецької міської ради, Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області (Кременецька районна військова адміністрація Тернопільської області) при зверненні із позовом до суду не заслуговують на увагу, виходячи із наступного.

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що на прокуратуру покладаються функції, зокрема представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Відповідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №806/1000/17, від 08 лютого 2019 у справі № 915/20/18.

Виходячи із контексту правовідносин у цій справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести, крім наведеного підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Зазначені правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду уточнила свої висновки, зроблені в постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 року у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 квітня 2019 року у справі № 923/560/18, від 18 квітня 2019 року у справі № 913/299/18, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 440/6738/18, вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

У даній справі, прокурор зазначив підставою для представництва інтересів держави є факт порушення земельного законодавства ОСОБА_1 наданої йому в оренду земельної ділянки для рибництва, а уповноважені державою органи не вжили заходів до захисту інтересів держави та повернення спірної земельної ділянки територіальній громаді.

Щодо судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2-5, 10-13, 43, 49, 76-83, 89, , 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові керівника Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі: Кременецької міської ради, Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області (Кременецька районна військова адміністрація Тернопільської області) до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та зобов`язання її повернути - відмовити.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: керівник Кременецької окружної прокуратури, місцезнаходження: вул. Словацького, 6а, м. Кременець Тернопільської області, код ЄДРПОУ Тернопільської обласної прокуратури 02910098.

Позивач: Кременецька міська рада, місцезнаходження: 47003, вул. Шевченка,67, м. Кременець, .

Позивач: Кременецька районна державна адміністрація Тернопільської області (Кременецька районна військова адміністрація Тернопільської області), місцезнаходження: 47003, вул. Шевченка, 56, м. Кременець, Тернопільська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 47038, житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник відповідача: адвокат Сідоров В.М., місцезнаходження: вул. Бориса Харчука, 2 а, м. Кременець Тернопільська область, 47003.

Повний текст рішення складено 24 березня 2025 року.

Головуючий: