Справа № 629/747/25
Номер провадження 2-о/629/64/25
24.03.2025 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання -Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що з 04 листопада 2013 року по 28 грудня 2024 року вона перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час сумісного проживання спільних дітей не мали. З листопада 2013 року вона разом з ОСОБА_3 та її дітьми від першого шлюбу - синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання разом з ОСОБА_3 однією сім?єю, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, вони мали спільний бюджет, облаштовували побут у квартирі, разом виховували дітей, будували спільні плани на майбутнє, подорожували, мали взаємні права та обов?язки, характерні для сім?ї. Всі свята вони проводили разом з чоловіком в оточенні близьких та знайомих. Реєструвати шлюб вони не поспішали та не бачили в цьому ніякої потреби. За час сумісного проживання ні заявниця, ні ОСОБА_3 не перебували офіційно в іншому зареєстрованому шлюбі. У зв?язку зі збройною агресією ОСОБА_3 з 04 серпня 2023 року був мобілізований до лав Збройних Сил України. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 загинув. 03.01.2025 року вона організувала поховання ОСОБА_3 на кладовищі с. Орілька. З метою реалізації її права на одноразову грошову допомогу, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, заявниця просила встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлену вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтримала, та просила її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви, підтвердила обставини, викладені в заяві.
Представники інших заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду. Представник Міністерства оборони України надав письмові пояснення, за змістом яких зазначив про наявність спору про право, у зв`язку з чим просив залишити заяву без розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частинами 1, 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями: паспорта, довідки заявниці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, медичної документації ОСОБА_3 (а.с.9-11,13,25,33-34).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.15).
На ім`я ОСОБА_1 за адресою спільного проживання з ОСОБА_3 направлено сповіщення сім`ї, за змістом якого повідомлено ОСОБА_1 про смерть її цивільного чоловіка ОСОБА_3 (а.с.20-21).
Факт спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, також підтверджується фотознімками, на яких вони зображені разом, у тому числі з дітьми, під час спільного відпочинку в різних місцях та у різний час (а.с.60-83).
Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині 1 статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18).
Чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.
Отже, відповідно до статті 6 Конвенції судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та статті 315 ЦПК України.
Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.5 ч. 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення(ч.2 ст. 315 ЦПК України).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з ОСОБА_3 з 04.11.2013 року, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами та не заперечується заінтересованою особою ОСОБА_2 - матір`ю ОСОБА_3 .
Доводи представника Міністерства оборони України про те, що існує спір про право, є необґрунтованими та не відповідають усталеній судовій практиці Верхового Суду, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду. Також, незгода з доводами заявниці не свідчить про наявність між ними спору про право, оскільки ОСОБА_1 має намір реалізувати передбачене законом право на отримання одноразової грошової допомоги. Доказів того, що на таку допомогу та кошти претендують інші особи, окрім матері ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (яка не заперечує проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог) матеріали справи не містять.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 78, 79, 89, 264, 265, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву- задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_3 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), з 04.11.2013 року по день його загибелі, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя С.А. Мицик