Справа № 274/2998/24 Провадження № 2-о/0274/7/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.25 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи:1)Управління Державної міграційної служби в Житомирській області, представником якого є Юхимчук О.М., 2) ОСОБА_3 ,
провстановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме що вона є дочкою ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території російської федерації в родині громадянина України ОСОБА_4 , та громадянки російської федерації ОСОБА_5 . Через декілька місяців після народження ОСОБА_1 її батько раз з нею та її двома сестрами повернулися в Україну, і відтоді весь час проживали у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області. ОСОБА_1 з 2004 р. по 2015 р. навчалася у школі та у 2015 р. отримала атестат про здобуття повної середньої освіти. Сестри ОСОБА_1 отримали паспорти громадян України у 2012 р. та 2013 р., коли їм виповнилося по 18 років, отримавши довідки, що вони не є громадянами російської федерації. Коли ж ОСОБА_1 досягла віку, з якого можна отримати паспорт громадянина України, то її намагання це зробити не дали результату через відсутність певних документів, які вона не могла отримати від органів російської федерації. У 2021 р. ОСОБА_1 , не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі через відсутність паспорта громадянина України, народила сина, через що деякий час не займалася оформленням паспорта громадянина України. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_1 , маючи копію свідоцтва про її народження, разом з сестрами та сином виїхали до Республіки Польщі. 24.12.2022 р. ОСОБА_1 разом з сином та сестрою намагалася повернутися до України, але їй було відмовлено у в`їзді, через що в Україну повернулися тільки її син та сестра, і ОСОБА_1 залишилася у Республіці Польщі. Перебуваючи у Республіці Польщі, ОСОБА_1 зверталася до різних органів державної влади України щодо набуття нею громадянства України, проте це не мало позитивного результату. За таких обставин встановлення факту того, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 необхідно їй для оформлення набуття громадянства України.

ОСОБА_3 просить заяву задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 народилася на території російської федерації. Сестри ОСОБА_1 зробили собі паспорти України, а їй не встигли. Він хоче, що б вона отримала паспорт України. Де подівся оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_1 він не знає. Він визнає, що є батьком ОСОБА_1 .

Управління Державної міграційної служби в Житомирській області просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не подано доказів того, що свідоцтво про її народження, копія якого нею подана, а також внесена до цього свідоцтва інформація та актовий запис, зазнаний у цьому свідоцтві, є дійсними, а тому копія цього свідоцтва не може бути доказом народження ОСОБА_1 . Крім того, копія цього свідоцтва, за відсутності оригіналу, не може братися до уваги під час розгляду справи. Показання свідків сестер ОСОБА_1 , за відсутності доказів відповідних родинних відносин, теж не можуть братися до уваги під час розгляду справи. Рішення суду про встановлення факту того, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , не буде достатньо для набуття ОСОБА_6 громадянства України, так як відсутні інші документи, необхідність яких передбачена законодавством України.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 не вважається громадянином України, що випливає зі змісту:

рішення від 25.12.2022 р. про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства ОСОБА_1 , на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про прикордонний контроль", з причини того, що у неї відсутній дійсний паспортний документ (а. с. 56);

листа від 14.04.2023 р. Державної міграційної служби України, у якому вказано, що за результатами перевірки підстав вважати її громадянкою України немає (а. с. 55).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується його паспортом громадянина України та свідоцтвом від 02.12.1969 р. про народження (а. с. 46, 47), тобто на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України".

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Тобто ОСОБА_1 у разі, якщо ОСОБА_7 є її батьком, має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, про що також зазначено і у листі від 14.04.2023 р. Державної міграційної служби України (а. с. 55).

Таким чином встановлення факту того, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , необхідно ОСОБА_1 для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Посилання Управління Державної міграційної служби в Житомирській області на те, що рішення суду про встановлення факту того, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , не буде достатньо для набуття ОСОБА_6 громадянства України, так як відсутні інші документи, необхідність яких передбачена законодавством України, Суд вважає безпідставним, зважаючи на таке.

Відсутність таких документів у матеріалах даної справи не свідчить про відсутність таких документів у ОСОБА_1 взагалі або неможливість їх отримання (створення, виготовлення) нею у майбутньому.

Так, згідно з пунктом 26 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 р. № 588/2006) (далі Порядок) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Підпунктами "а" "в" пункту 24 Порядку передбачено такі документи:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Матеріали справи свідчать про наявність у ОСОБА_1 документів, які підтверджують факт народження особи, факт родинних (батьківських) відносин з якою вона просить встановити ОСОБА_3 , на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 26 Порядку, а саме паспорта ОСОБА_8 та свідоцтва про його народження (а. с. 46, 47).

При цьому ОСОБА_1 може бути подано заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням та дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм), а також один з документів (декларація, зобов`язання або заява), передбачених підпунктом "в" пункту 24 Порядку, так як зразки цих документів, окрім фотокарток, затверджені наказами Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 р. № 715 "Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку", та 24.01.2025 р. № 44 "Про затвердження деяких зразків документів, які подаються для набуття громадянства України, прийняття до громадянства України" та, поза розумним сумнівом, можуть бути створені (заповнені) безпосередньо ОСОБА_1 , а фотокартки можуть бути створені (виготовлені) на її замовлення.

Тобто ОСОБА_1 за наявності рішення суду про встановлення факту того, що вона є дочкою ОСОБА_3 , матиме реальну можливість разом з цим рішенням подати інші документи, необхідність яких передбачена законодавством України (Порядком), для оформлення нею набуття громадянства України за територіальним походженням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1997 р.н., навчалася з 2004 р. по 2015 р. в Красівській загальноосвітній школі І ІІІ ступенів і отримала 30.05.2015 р. атестат № НОМЕР_1 про здобуття повної загальної середньої осовіти, що підтверджується довідкою від 23.01.2023 р. № 8 Красівського ліцею імені Ц.Л. Посудевського Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а. с. 53).

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1997 р. проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 21.04.2022 р. № 48 Старости Красівського старостинського округу Семенівської територіальної громади Бердичівського району Житомирської області (а. с. 52).

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що вона, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 народилися у Калінінградській області росії у с. Ясне. У 1997 р., коли ОСОБА_1 було три місяці, вони виїхали до України разом з батьком ОСОБА_3 до їхньої бабусі у с. Дубівка. Вони там навчалися у Красівській школі по свідоцтву про народження. Їхній батько їх ніде не зареєстрував. Вона першою почала робити паспорт у шістнадцять років, але не зробила, так як мати не проживала з ними і вони не були зареєстровані, вона чекала довідку. Вона зверталася у посольство російської федерації за довідкою про те, що вона не є громадянкою росії. Потім була процедура встановлення особи. Коли їй було вісімнадцять років, то на підставі того, що батько українець, вона отримала паспорт. За такою ж процедурою отримала паспорт її середня сестра ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_1 почала робити паспорт, була та сама процедура. Був зібраний пакет документів повністю, але на кінцевій стадії сказали, що затерта печатка на свідоцтві про народження, і що це не пройде. Це був 2014 р. Коли звернулися робити нове свідоцтво, то це вже неможливо було зробити. Вони звернулися до адвоката, але та загубила те, що у них було, у тому числі свідоцтво з тією затертою печаткою. Коли почалася війна, вони звернулися до адвоката, але та сказала, що в неї взагалі нічого нема. У березні 2022 р. вона вивезла ОСОБА_1 з дитиною у Польщу по копії свідоцтва про народження та довідки сільської ради, що та проживала, але не прописана. Коли вони приїхали до Польщі, то звернулися до українського консульства, але там сказали, що не можуть допомогти, треба звертатися до посольства. Вони звернулися у посольство, але там не надали чіткої відповіді. Вони звернулися до посольства російської федерації, бо довідка, що ОСОБА_1 не є громадянкою росії застаріла, і про отримання свідоцтва про народження. Там отримали відповідь, що ОСОБА_1 не є громадянкою росії і що вона не може отримати свідоцтво про народження. Далі вони почали звертатися у різні інстанції, але їм не міг ніхто допомогти. Восени 2023 р. вона повернулася до України, де почала звертатися до міграційної служби, але там сказали, що не можуть допомогти. Можуть вирішити питання, тільки якщо ОСОБА_1 буде тут на місці (в Україні). ОСОБА_1 два рази пробувала перетинати кордон, але її повертали, а дитину в Україну пропустили. Вона багато куди зверталася, але безрезультатно, ніхто нічим не допоміг. Представники державної міграційної служби не сказали жодного алгоритму, що робити, окрім як того, що треба щоб ОСОБА_1 була на території України, тоді вони зможуть допомогти. Син ОСОБА_1 зараз на її вихованні.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що вона, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 народилися у росії у с. Ясне Калінінградської області. Їхнім батьком є ОСОБА_3 . Вони виїхали в України усі разом з батьком, на той час ОСОБА_1 була дуже малою, до бабусі у с. Дубівка, де навчалися, потім вчилися у м. Бердичеві. ОСОБА_1 деякий час провчилася, але в неї не було паспорта, через що її відчислили. ОСОБА_1 почала працювати неофіційно, народила сина. Коли почалася війна, вони виїхали до Польщі. У неї також не було паспорта. Вона набувала паспорт таким чином, що спочатку в російській федерації взяла довідку, що вони там не прописані та не є громадянками росії, довідка була на всіх трьох. З цією довідкою вона пішла до "паспортного столу", їй сказали, який пакет подати документів на громадянство. Ще вона заплатила штраф, занесла пакет документів та набула громадянство України. ОСОБА_1 у зв`язку з війною втратила свідоцтво про народження. Вона з ОСОБА_1 ходили у РАЦС, щоб можна встановити там народження, але їм відмовили. Зверталися вони і до "паспортного столу" щодо того, яким чином можна зробити (громадянство). З ОСОБА_1 більше старша сестра займалася. Свідоцтво ОСОБА_1 було погано видно, багато затерлося, його треба було поновити. Вони поверталися з Польщі, їх Польща пропустила, а Україна ОСОБА_1 не пропустила, бо не було паспорта, а ті документи, що були, не підходили. Пропустили сина ОСОБА_1 , а остання повернулася до Польщі.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ясне Калінінградської області російської федерації, її батьком є ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області.

Зазначене також підтверджує, що свідоцтво від 21.01.1997 р. про народження, видане Яснівською сільською адміністрацією Славського району Калінінградської області, копія якого міститься у матеріалах справи, за даними якого ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ясне Калінінградської області росії, про що складено актовий запис № 3, її батьком є ОСОБА_3 , українець (а. с . 44 45), є дійсним, а тому є безпідставними посилання представника Управління Державної міграційної служби в Житомирській області на те, що ОСОБА_1 не подано доказів, що це свідоцтво та внесена до нього інформація та актовий запис, зазнаний у цьому свідоцтві, є дійсними.

Твердження представника Управління Державної міграційної служби в Житомирській області про те, що показання свідків сестер ОСОБА_1 , за відсутності доказів відповідних родинних відносин, не можуть братися до уваги під час розгляду справи, Суд вважає помилковими, так як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перед допитом були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, при цьому їхні показання не суперечать один одному, поясненням ОСОБА_3 , та матеріалам справи, та, більше того, цими матеріалами підтверджуються.

Посилання представника Управління Державної міграційної служби в Житомирській області на те, що копія свідоцтво від 21.01.1997 р. про народження, за відсутності оригіналу, не може братися до уваги під час розгляду справи, є помилковим, так як не ґрунтується на нормах Цивільного процесуального кодексу України.

Копія зазначеного свідоцтва, за відсутності оригіналу, могла не братися Судом до уваги у випадку, передбаченому частиною шостою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України, тобто за умов, якщо б представник Управління Державної міграційної служби в Житомирській області заявив клопотання про витребування оригіналу свідоцтва, оригінал свідоцтва не було подано і представник Управління Державної міграційної служби в Житомирській області ставив би під сумнів відповідність поданої копії свідоцтва оригіналу.

Між тим, представник Управління Державної міграційної служби в Житомирській області клопотання про витребування оригіналу свідоцтва не заявляв, а у Суду, зважаючи на наведене вище, не виникає сумнівів у відповідності поданої ОСОБА_1 копії свідоцтва від 21.01.1997 р. про народження оригіналу.

Враховуючи викладене, Суд задовольняє заяву ОСОБА_1 , так як з наведеного вище випливає, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ясне Калінінградської області російської федерації, є дочкою ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області.

Керуючись статтями 258, 259, 263 265, 293, 315, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні), заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби в Житомирській області (м. Житомир, вул. Чуднівська, 105, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) задовольнити.

2. Встановити факт, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ясне Калінінградської області російської федерації, є дочкою ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут