Справа № 682/56/25
Провадження № 2/682/274/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2025 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивчаки - адвоката Маринюка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини,
07.01.2025 адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В позовній заяві та в судовому засіданні представник позивачки - адвокат Маринюк С.О. пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , який проживав та був зареєстрований в с. Манятин Шепетівського району Хмельницької області. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивачка у визначений законом строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , так як з квітня 2015 року і на момент закінчення строку прийняття спадщини лікувалась, працювала, займала відповідальне посадове становище, а тому не мала фізичної можливості вчасно прибути до нотаріуса для подання заяви про прйиняття спадщини. У зв`язку з захворюванням у 2016 році позивачці була встановлена третя група інвалідності до 2019 року, а з 2019 року - довічно. У 2025 році позичака звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , проте нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до нотаріуса з поважних причин і просить позов задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк три місяці з дня набрання рішення суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом; відзив на позов не подав. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задволення позову.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подала.
Представник відповідача Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яка є правонаступником Манятинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не подав.
Відповідно до ст. 234 ЦПК України позивачка заявила, що факти, які мають значення для справи, їй відомі особисто і виявила бажання бути допитаною як свідок згідно із статтями 230-232 цього Кодексу.
Суд задовольнив клопотання позивачки ОСОБА_1 та допитав її в якості свідка.
Свідок ОСОБА_1 показала, що її батько ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з її матір`ю ОСОБА_5 і проживав разом з нею до смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 , у будинку по АДРЕСА_1 залишилась проживати мати - ОСОБА_6 . Тому вона не вбачала потреби звертатися до нотаріуса за прийняттям спадщини після смерті батька, оскільки вважала, що все спадкове майно повинне належати матері. Мати - ОСОБА_6 померла у березні 2024 року. З1980-х років вона працює бухгалтером у сільськогосподарському підприємстві с. Манятин Шепетівського району. З весни 2015 року стала хворіти, тому існували перешкоди для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .
Заслухавши вступне слово представника позивачки, показання свідка ОСОБА_1 , дослідивши позовні вимоги та письмові докази, суд приходить до наступного.
ОСОБА_4 , 1937 р.н., постійно проживав та був зареєстрований на АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 431 від 23.05.2019 р, виданою Берездівською сільською радою Славутського району Хмельницької області (а.с.42).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер в селі Манятин Славутського району Хмельницької області, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 13 серпня 2024 року (а.с.5).
Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 28/2020 за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 (а.с.40-54).
З матеріалів спадкової справи вбачається, що рішенням суду від 26.12.2019 р ОСОБА_3 був визначений додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 з (а.с.43), вона скористалася наданим їй правом та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.53).
Інші спадкоємці ОСОБА_4 не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.
Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 27 грудня 1984 року (а.с.64), а отже спадкоємцем його майна першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. Спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не приймав, про що свідчать матеріали спадкової справи № 28/2020 (а.с.40-54).
Позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 18 вересня 1961 року (а.с.6), свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 6 червня 1982 року (а.с.7), з якого вбачається, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , та експертним висновком № 056/11-а від 04.01.2025 р про те, що записи особового імені ОСОБА_9 (свідоцтво про народження (повторно), запис ОСОБА_4 ) та ОСОБА_10 , похідна форма імені по батькові ОСОБА_11 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_12 , батько ОСОБА_13 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.8).
ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не приймала, про що свідчать матеріали спадкової справи № 28/2020 (а.с.40-54).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до ч. 1, ч.3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
До поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави доля встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплив 27.05.2015. Позивачка з заявою про прийняття спадщини звернулася більш ніж через дев`ять років після спливу зазначеного строку - 03.01.2025.
Позивачкою надано листки непрацездатності серія АГЩ №012320 від 07.04.2015 (а.с.80), серія АГЩ № 012580 від 06.05.2015 р (а.с.14), серія АГЩ И№040089 від 08.06.2015 р (а.с.81), в яких зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні з 07.04.2015 р по 30.04.2015 р, з 06.05.2015 року по 29.05.2015 року та з 02.06.2015 р по 08.06.2015 р у зв`язку із загальним захворюванням.
15.03.2016 р ОСОБА_1 була встановлена третя група інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням до 01.04.2019 р, що стверджується Довідкою МСЕК АВ № 0687052 (а.с.79); з 12.03.2019 р ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням довічно, що стверджується довідкою МСЕК АВ № 0040243 (а.с.78).
Проте, доказів про те, що в період з дня смерті спадкодавця ОСОБА_4 - 26.11.2014 р або в період амбулаторного лікування з 07.04.2015 р по день закінчення шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка не могла виконати вимоги ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України і не могла подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, суду не надано.
Перебування на амбулаторному лікуванні не є істотними труднощами для звернення із заявою про прийняття спадщини, яка могла бути направлена поштою нотаріусу або до органів місцевого самоврядування за місцем прожитвання позивачки.
Також позивачем та її представником не надано доказів про існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця першої черги за законом для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 протягом дев`яти років після його смерті .
Крім цього, у показаннях в якості свідка ОСОБА_1 показала, що на час смерті батько ОСОБА_4 проживав з дружиною - матір`ю позивачки ОСОБА_6 , а отже ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, могла прийняти спадщину після смерті чоловіка відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Проте, позивачем та її представником не надані суду для дослідження письмові докази, що могли б вказувати на цю обставину.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивачкою та її представником не доведено на підставі належних та допустимих доказів наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали ОСОБА_1 впродовж більш ніж дев`яти років звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .
Оскільки підстави, на які посилається адвокат Маринюк С.О., зокрема захворювання позивачки ОСОБА_1 , з урахуванням зазначених норм права та практики Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1270, 1272 ЦК України, суд
Відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 в задоволенні позову про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Манятин Славутського району Хмельницької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Зеленська В. І.