Справа № 674/1792/24
Провадження № 2/674/131/25
10 березня 2025 року м.Дунаївці
Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Шафікової Ю.Е.
за участю секретаря Проценко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк", представник позивача адвокат Червінський Ігор Мирославович до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
З метою досудового добровільного врегулювання спору 29 липня 2024 року на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направлено Досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань. Дані вимоги залишено без реагування.
Ухвалою судді Шафікової Ю.Е. від 22.11.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач та третя особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на пояснень на позов не надіслали, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення повісток поштовим зв`язком за зареєстрованим місцем проживання (повернуті з відміткою «адресат відсутній за адресою»), та опубліковано повідомлення на сайті «Судова влада»
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п.4.9, п.4.10 Договору банк у випадках передбачених 2.9 Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту процентів комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до оплати платежів цим Кредитним договором виникає, у разі прострочення сплати процентів, комісій, інших платежів за кредитним договором та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на три календарні місяці. Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.4.9. цього Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 60-го календарного дня після отримання повідомлення банку.
Пунктом 10.3.2 Договору передбачено, серед іншого, право банку звернення до суду із позовом про стягнення предмету застави/іпотеки, наданий в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.
Позичальник ОСОБА_2 18.01.2021 подав заяву на отримання кредитного траншу розмірі 479 000 грн., та банком було перераховано на рахунок позичальника обумовлену суму коштів, що підтверджується копією меморіального ордера від 19.01.2021 №3025510.
Предметом іпотеки є нерухоме майно:
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, літ. А із прибудовою літ. А1, загальною площею 299,20 м. кв.. житловою площею 53,70 м.кв., із складовими: літня кухня літ. Б, погріб літ. Б/Пг, церква літ. В, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, ворота №4, вигрібна яма №5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Рішення суду № 2-31/1989, винесеного Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області 10.03.1989 року. Договору дарування жилого будинку. Право власності Іпотекодавця на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 40017767;
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, предмет іпотеки під забороною не перебуває, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.01.2021 року, за номерами інформаційної довідки 240946026. 240946183. 240946395. 240946484.
На підставах, передбачених законодавством України, на предмет іпотеки може бути звернено стягнення (п.2.1.2 Договору іпотеки).
В предметі іпотеки не зареєстровані, не будуть зареєстровані, не проживають, не будуть проживати, не мають права користування та не матимуть права користування неповнолітні, малолітні особи, внаслідок укладення цього договору не будуть порушення права права неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних осіб (п.2.1.8 Договору іпотеки).
Пунктами 5.2, 5.3 Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором, забезпеченим цією іпотекою, а якщо вимога не буде задоволена протягом 30 днів звернути стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, або у позасудовому порядку продає від свого імені предмет іпотеки чи приймає предмет іпотеки у свою власність.
Відповідно до наданого банком розрахунку, позичальник ОСОБА_2 належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, порушує строки погашення кредиту, внаслідок чого станом на 01.10.2024 утворилась заборгованість перед банком у розмірі 534 244 грн. 25 коп.: заборгованість по сумі кредиту - 426 699.96 грн, відсотки- 107 544.29 грн.. Вказані обставини також підтверджуються випискою по рахунку позичальника за період з 18.01.2021 по 01.10.2024 року.
Банк вживав заходи щодо позасудового врегулювання спору з метою повернення боргу за кредитним договором та 25.07.2024 направляв рекомендованими листами з описом вкладення на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , (зазначену у кредитному договорі та договорі іпотеки відповідно) досудові вимоги щодо виконання зобов`язань, якими попереджено, зокрема, про можливість розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення заборгованості. Доказів отримання означених вимог матеріали справи не містять. Разом з цим, будь-якої іншої адреси ані позичальником, ні поручителем банку не повідомлено.
Неможливість вирішення спірного питання у позасудовому порядку стала підставою для звернення до суду з вказаним позовом.
При виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону).
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У статті 33 Закону передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.
Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.
Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.
Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).
Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третійстатті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.
Зазначені вимоги закону АТ «Кредобанк» виконав та направив вимоги 25.07.2024 рекомендованими листами з описом вкладення на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Зазначені вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не отримали, проте, суд дійшов висновку, що позивач дотримався порядку повідомлення іпотекодавця та боржника щодо усунення порушення у досудовому порядку, оскільки такі вимоги надіслані належним чином, проте не отримані внаслідок недбалості або ухилення від отримання.
Так, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд застосовує висновки Верхового Суду.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі №635/5796/14-ц зроблено висновок, що «за змістом припису частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41, 42, 47 Закону) незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач обрав для себе спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - звернення до суду з відповідним позовом, а іпотекодавець у судовому засіданні мав можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя.
За змістом п.1.4. Договору іпотеки заставна вартість майна, що передається в іпотеку становить 1 669 000,00 грн.
Суд зазначає, що неспівмірність вартості предмету іпотеки та суми заборгованості за кредитом, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки законодавством не передбачено такої підстави для відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки, як неспівмірність заборгованості за основним зобов`язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання. Зазначене може враховуватися лише в разі, якщо порушенням основного зобов`язання іпотекодержателю не завдано збитків (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі 6-340цс15 та постановах Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 372/1760/17, від 12 серпня 2020 року у справі № 450/2216/15-ц), постанові Верховного Суду у справі № 463/3782/15 від 20.12.2023.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, ОСОБА_1 не спростовано неправомірність нарахування заборгованості, відзиву на позов, контр-розрахунку на розрахунок заборгованості не подано, клопотання про призначення експертизи не заявлялося, не доведено відсутність заборгованості чи її менший розмір, не заперечувалися її складові.
Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час розгляду справи передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Отже, суд не уповноважений визначати початкову ціну предмета іпотеки, оскільки така ціна визначається на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року в справі № 757
Щодо зупинення виконання рішення суду
Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», який неодноразово продовжено, на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту:
«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».
Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судові витрати слід стягнути з відповідачки.
Керуючись ст.ст. 12,13 263-265,268 ЦПК України, суд -
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, літ. А із прибудовою літ. А1, загальною площею 299,2 м. кв., житловою площею 53,70 м. кв., із складовими: літня кухня літ. Б, погріб літ. Б/Пг, церква літ. В., огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, ворота №4, вигрібна яма №5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
Зупинити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 : місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Третя особа: ОСОБА_3 : місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне рішення складено 20 березня 2025 року.
Суддя Ю. Е. Шафікова