У Х В А Л А

Справа №338/361/25

28 березня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Битківського Л.М., з участю секретаря Чорній К.М., розглянувши заяву про забезпечення позову в межах провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

19 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого Богородчанським районним судом Івано-Франківської області від 09.12.2024 року у справі №338/1680/24 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно.

Ухвалою від 21 березня 2025 року провадження у справі за його позовом відкрито та призначено підготовче засідання по справі на 17 березня 2025 року.

27 березня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» поступила заява від представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 . Зокрема, адвокат сторони просить забезпечити позов шляхом накладення заборони державним чи приватним виконавцям у рамках виконавчого провадження №7682081 на час розгляду даної цивільної справи стягувати з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі більшому, як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

На обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивача фактично навів ті ж доводи, якими обґрунтовує суть позовних вимог про необхідність зменшення розміру аліментів, які присуджені на утримання дітей на даний час. При цьому вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до безпідставного стягнення надмірних коштів у період, поки не буде прийняте судом рішення за його позовом та в подальшому у позивача можуть виникнути труднощі щодо повернення цих коштів. Стверджує, що забезпечення позову у виді заборони виконання судового рішення про стягнення аліментів у розмірі, визначеному судом на підставі виконавчого документа є співмірним із позовними вимогами і виправданим.

Дослідивши подану заяву на відповідність до вимог ст. 149-151 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до змісту ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також з інших підстав, визначених законом.

Фактично, позивач у заяві про забезпечення позову намагається досягти іншого результату, а саме унеможливити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, і яке підлягає безумовному виконанню.

На думку суду, забезпечувати позов шляхом заборони виконання іншого судового рішення, що набрало законної сили, є недопустимим. Посилання на безпідставність стягнення судом аліментів на користь відповідача у визначеному розмірі не є предметом судового розгляду у справах про зміну розміру аліментів, оскільки суд, що розглядає таку справу не є апеляційною чи касаційною інстанцією по відношенню до первинного судового рішення. Відповідно до ст.192 СК України предметом доказування у даній справі може бути факт зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи стягувача аліментів, які можуть стати підставою до зміни встановленого раніше розміру аліментів.

Зупинення виконання за виконавчим документом застосовується лише у разі розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.10 ст.150 СК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Наведені у поданій заяві посилання на практику Верховного Суду та ЄСПЛ є нерелевантними.

Натомість, у подібних правовідносинах Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду сформував правовий висновок, викладений у Постанові від 25 липня 2024 року в справі № 565/1607/23. За змістом цього висновку, тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України свідчить, що зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не допускається у випадках оскарження виконавчого документа, виданого судом на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.151- 153 ЦПК України, -

постановив :

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, подану представником позивача у межах провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Л.М. Битківський