Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1127/24
Провадження № 2/542/61/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Діденко С.В., Берлим Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» про стягнення заборгованості по орендній платі,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2024 року представник позивач ОСОБА_1 звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця», в якій просила:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість за користування земельною ділянкою у загальному розмірі 25597 грн 80 коп., зокрема: за 24 дні 2022 року у розмірі 1689 грн 42 коп., за 2023 рік у розмірі 21193 грн 14 коп. та за 37 днів 2024 року у розмірі 2715 грн 24 коп.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 12400 грн;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» на користь ОСОБА_1 витрати на адвокатські послуги у розмірі 2000 грн.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 56-57 т. 1).

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 542/1127/24 до 90 днів (а.с. 130 т. 1).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву у цивільній справі № 542/1127/24 (а.с. 23-24 т. 2).

Своєю ухвалою від 02 грудня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 99 т.2).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07 грудня 2022 року ОСОБА_1 придбала у власність земельну ділянку площею 3,1847 га, кадастровий номер :00:001:0339, що знаходиться на території Драбинівської сільської ради Полтавського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Поряд з цим, відповідно до умов договору оренди землі від 06 лютого 2014 року, укладеного між попереднім власником земельної ділянки та ТОВ «Чиста Криниця», земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0339 передано строком на 10 років в платне користування зазначеному підприємству. За змістом договору оренди земельної ділянки, орендна плата повинна вноситись орендарем у грошовій формі в розмірі 6643 грн 11 коп., обчислення розміру орендної плати за землю повинно здійснюватись з урахуванням індексації, орендна плата вноситься до 31 березня року, наступного за оплачуваним роком.

09 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із листом-повідомленням про зміну орендодавця, в якому також просила надати інформацію по нарахованій/виплаченій орендній платі та іншим виплатам за земельною ділянку.

В подальшому 12 лютого 2023 року позивачкою направлено відповідачу заяву-лист, за змістом якого ОСОБА_1 просила надати інформацію щодо виплат орендної плати попередньому власнику земельної ділянки з урахуванням їх індексації.

04 березня 2023 року ОСОБА_1 направила ТОВ «Чиста Криниця» претензію про сплату орендної плати з урахуванням індексації.

Однак ТОВ «Чиста Криниця» в порушення умов договору оренди землі, за твердженням позивачки, не виплатило ОСОБА_1 орендну плату з урахуванням індексів інфляції за 2022 рік (з 07 грудня 2022 року до 01 січня 20233 року), за 2023 рік, та за період з 01 січня 2024 року по 06 лютого 2024 року. З 06 лютого 2024 року сплив строк договору оренди вказаної земельної ділянки.

З огляду на викладене, враховуючи те, що орендар не виконав обов`язок щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у урахуванням індексації, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення відповідних сум із відповідача.

У наданому до суду відзиві на позов за підписом генерального директора ТОВ «Чиста Криниця» (а.с. 136-153 т.1) відповідач зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідачем підтверджена та обставина, що 06 лютого 2014 року між гр. ОСОБА_3 та ТОВ «Чиста Криниця» укладено договір оренди землі, предметом якої є земельна ділянка кадастровий номер :00:001:0339, строком на 10 років.

Зазначено, що пункт 10 зазначеного договору передбачав, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Попередній власник зазначеної земельної ділянки ОСОБА_3 виявила намір продати належну їй земельну ділянку, проте ТОВ «Чиста Криниця» не скористалась своїм переважним правом на придбання земельної ділянки, оскільки представник підприємства не з`явився в призначений час до нотаріуса для реєстрації договору про передачу переважного права та не уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки.

21 грудня 2022 року відповідачем отримано повідомлення про заміну орендодавця, в якому ОСОБА_1 повідомила, що вона є новим власником земельної ділянки, з огляду на що просила надати їй, в тому числі, й інформацію по нарахованій/виплаченій орендній платі ОСОБА_3 за весь період оренди землі.

В подальшому впродовж періода з березня 2023 року по травень 2024 року між сторонами здійснювалось листування, за змістом якого орендар ОСОБА_1 просила надати розрахункові документи по нарахуванню та сплаті орендної плати попередньому власнику земельної ділянки ОСОБА_3 , та сплатити заборгованість по орендній платі їй. Зокрема, в своїх зверненням до ТОВ «Чиста Криниця» ОСОБА_1 посилалась на наявний у підприємства обов`язок сплачувати орендну плату з урахуванням індексації, яка має обчислюватись, починаючи з лютого 2014 року по січень 2024 року.

Однак, міркування позивача про те, що умови договору щодо обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції передбачає нарахування орендної плати за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням індексів інфляції за період з дати укладення договору, тобто з лютого 2014 року та по дату виплати належної їй орендної плати, на думку відповідача, є необґрунтованим.

Зокрема, вказано, що Договір оренди землі від 06 лютого 2014 року не містить порядку індексації та не вказує на конкретні індекси інфляції, які необхідно застосовувати при обчисленні орендної плати.

На думку відповідача, для того, щоб орендна плата за користування земельною ділянкою обчислювалась з інфляційним збільшенням за період з дати укладення Договору, тобто з лютого 2014 року, пункт 10 Договору повинен був сформульований наступним чином: «Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції від першого лютого 2014 року».

На підтвердження своїх аргументів відповідач посилався на номер журналу «Бізнес-Агро» за квітень 2020 року.

Відповідачем акцентовано увагу на тому, що ТОВ «Чиста Криниця» при розрахунку з ОСОБА_3 за користування земельною ділянкою за 2022 рік було використано механізм індексації орендної плати за землю, який передбачає врахування індексу інфляції за попередній, 2021 рік, та нараховано за 2022 рік суму орендної плати, враховуючи індексацію, в розмірі 7308 грн 42 коп. Отже, на думку відповідача, будь-яка заборгованість за 2022 рік, відсутня.

Також, зазначено, що ТОВ «Чиста Криниця» при розрахунку з ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою за 2023 рік було використано механізм індексації орендної плати за землю, враховуючи індекс інфляції за 2023 рік, та нараховано за 2023 рік суму орендної плати, враховуючи індексацію, в розмірі 6980 грн 85 коп. Отже, на думку відповідача, будь-яка заборгованість за 2023 рік, відсутня.

Вказано, що ТОВ «Чиста Криниця» при розрахунку з ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою за 37 днів 2024 рік було використано механізм індексації орендної плати за землю, враховуючи індекс інфляції за попередній, 2023 рік, та нараховано за 37 днів 2024 року суму орендної плати, враховуючи індексацію, в розмірі 705 грн 71 коп. Отже, на думку відповідача, будь-яка заборгованість за 37 днів 2024 року відсутня.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди з ТОВ «Чиста Криниця» в сумі 12400 грн, відповідачем вказано на недоведеність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та заподіянням моральних страждань. Зазначено, що позивачем не доведено, що заборгованість по орендній платі призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації її життя. Відповідач вважав, що факти отримання моральної шкоди ОСОБА_1 відсутні, а отже заявлена до стягнення сума моральної шкоди задоволена не може бути.

Відносно вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн, відповідач також заперечував, посилаючись на те, що позивач на підтвердження таких витрат не подала до суду договір про надання правничої допомоги та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Наостанок, відповідачем наголошено на тому, що за період з 2014 року по 2021 рік орендодавцю нараховувалась не тільки сума орендної плати з урахуванням інфляційного збільшення, а й додаткові виплати з метою підтримки матеріального стану орендодавців.

24 жовтня 2024 року від представника позивач до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 31-35 т.2), в якій наголошено, що правові, економічні й організаційні основи підтримання купівельної спроможності громадян при зростанні цін визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Правила обчислення індексу споживчих цін встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Зокрема, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Вказано, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року місяця публікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»».

На думку представника позивача, механізм нарахування індексації з наростаючим підсумком чітко прослідковується в договорі, Законі України «Про оренду землі» та інших нормативно-правових актах.

Вказано на некоректне цитування відповідачем умов договору, оскільки останній посилається на індекс інфляції, в той час як умови договору містять вимогу про обчислення розміру орендної плати на землю з урахуванням індексації.

Тези відповідача про те, що ним добровільно здійснювалась доплата попередньому власнику орендодавцю ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки договором не передбачалось здійснення будь-яких доплат, а сам факт того, що відповідач збільшував суму виплат ОСОБА_3 і розрахунок позивача, викладений у відзиві на позов, співпадають і підтверджують факт здійснення оплати за оренду землі з урахуванням індексації наростаючим підсумком.

Посилання відповідача на публікацію в журналі «Бізнес-Агро», на думку представника позивача, є безпідставним, оскільки вона не є нормативно-правовим актом, що регулює відповідні правовідносини, і не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

На підтвердження своїх аргументів представник позивача посилалась на інтернет видання «Бухгалтер бюджетної установи» - публікація від 14.02.2024.

08 листопада 2024 року від ТОВ «Чиста Криниця» надійшли заперечення на відповідь на відзив за підписом генерального директора ТОВ «Чиста Криниця» (а.с. 77-84 т.2), в яких відповідач зазначив таке.

Акцентовано увагу на безпідставність тверджень позивача про ненадання ТОВ «Чиста Криниця» відповіді на лист ОСОБА_1 від 09 грудня 2022 року, яким повідомлено про зміну власника земельної ділянки.

Вказано про некоректне цитування положень Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» щодо обчислення суми індексації.

Повторно вказано, що Договір оренди землі від 06 лютого 2014 року не містить порядку індексації та не вказує на конкретні індекси інфляції, які необхідно застосовувати при обчисленні орендної плати.

На думку відповідача, для того, щоб орендна плата за користування земельною ділянкою обчислювалась з інфляційним збільшенням за період з дати укладення Договору, тобто з лютого 2014 року, пункт 10 Договору повинен був сформульований наступним чином: «Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції від першого лютого 2014 року».

Зазначено, що в жодному законодавчому акті не передбачено чіткий порядок індексації орендної плати за землю.

Акцентовано увагу на тому, що ТОВ «Чиста Криниця» не проводило нарахування індексації орендної плати за землю попередньому орендодавцю ОСОБА_3 наростаючим підсумком з 01 лютого 2014 року.

Вказано на безпідставність посилань позивача на статтю в інтернет виданні «Бухгалтер бюджетної установи» - публікація від 14.02.2024, оскільки вона стосується оренди земель комунальної та державної власності, механізму визначення органами місцевого самоврядування плати за оренду об`єктів державної власності, правила проведення індексації орендної плати за результатами проведення земельного аукціону чи без його проведення.

Наостанок, відповідачем наголошено, що пункт 10 Договору оренди землі від 06 лютого 2014 року не передбачає той механізм обчислення розміру орендної плати за поточний рік, на якому наполягає позивач.

ТОВ «Чиста Криниця» нараховано орендну плату з урахуванням індексів інфляції за кожен рік і оскільки умови договору не містять конкретний механізм індексації, то орендар проіндексував орендну плату, виходячи з індексу інфляції за поточний календарний рік, так як заборгованість за попередній рік відсутня.

В судовому засіданні представник позивача та позивачка позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 06 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Чиста Криниця» укладено договір оренди землі.

За змістом вказаного договору орендодавець ( ОСОБА_3 ) надає, а орендар (ТОВ «Чиста Криниця») приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Драбинівської сільської ради.

Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 3,1847 га (рілля), кадастровий номер: :00:001:0339 (а.с. 26-29 т.1).

Згідно з пунктом 5. Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 77627 грн 84 коп.

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено на 10 (десять) років.

Згідно з пунктом 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6643 грн 11 коп.

Відповідно до пункту 10 Договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Зі змісту пункту 11 Договору вбачається, що орендна плата вноситься у такі строки: до 31 березня року, наступного за оплачуваним роком.

Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 06 лютого 2014 року власник ОСОБА_3 як орендодавець передала зазначену земельну ділянку, а орендар прийняв її у строкове платне користування (оренду) (а.с. 224 т.1).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07 грудня 2022 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 у власність земельну ділянку загальною площею 3,1847 га, кадастровий номер: :00:001:0339, яка знаходиться на території Драбинівської сільської ради (а.с. 20-22 т.1).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 316990028 від 07.12.2022, право власності на земельну ділянку площею 3,1847 га, кадастровий номер: :00:001:0339, на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2022 належить ОСОБА_1 (а.с. 23 т.1).

09 грудня 2022 року позивачем складено повідомлення про заміну орендодавця, в якому зазначений новий власник земельної ділянки кадастровий номер: :00:001:0339 та прохання надати ОСОБА_1 , в тому числі, й інформацію по нарахованій/виплаченій орендній платі ОСОБА_3 за весь період оренди землі, також зазначені реквізити для сплати орендної плати (а.с. 24 т.1).

Як встановлено з пояснень ТОВ «Чиста Криниця» таке повідомлення про зміну орендодавця від 09 грудня 2022 року підприємство отримало 21 грудня 2022 року та прийняло до відома.

Інформації про те, що ТОВ «Чиста Криниця» надіслало відповідь ОСОБА_1 на це повідомлення, матеріали справи не містять.

12 лютого 2023 року ОСОБА_1 надіслала лист на адресу відповідача з проханням надати їй відомості (квитанції, видаткові накладні, інші розрахункові документи) про розміри і терміни здійснених ТОВ «Чиста Криниця» виплат орендної плати ОСОБА_3 з урахуванням їх індексації (пункти 9-11 Договору) або обсягу переданої продукції та наданих послуг в рахунок орендної плати за кожен рік окремо за період з 06.02.2014 по 07.12.2022, з відображенням інформації про розмір ПДФО та про військовий збір, які оплачені орендарем (а.с. 30-31 т.1).

На вказаний лист ТОВ «Чиста Криниця» надало відповідь від 28 квітня 2023 року № 324, яким повідомило про повний розрахунок з ОСОБА_3 за період з 06.02.2014 по 07.12.2022 по орендній платі з урахуванням індексації та всіх умов договору, й зазначило про неможливість надання відомостей на виплату орендної плати, оскільки вони містять персональні данні інших пайовиків (а.с. 33 т.1).

Своїм листом від 02 грудня 2023 року ОСОБА_1 повідомила ТОВ «Чиста Криниця» про своє бажання припинити дію Договору оренди землі по закінченню строку його дії (а.с. 36 т.1).

04 березня 2024 року позивачкою складена претензія на адресу ТОВ «Чиста Криниця» про сплату протягом 10 днів з дати отримання цієї претензії заборгованості з орендної плати у сумі 55491 грн 17 коп. з урахуванням індексації за земельну ділянку кадастровий номер: :00:001:0339 (а.с. 38-40 т.1).

Згідно з поясненнями відповідача, 02 квітня 2024 року ТОВ «Чиста Криниця» надано відповідь на зазначену претензію, в якій висловлена позиція про те, що умовами Договору не встановлений конкретний механізм нарахування індексації, наведено розрахунки орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 рік та за 2023 рік, вказано про проведення розрахунків з орендодавцем ОСОБА_3 у повному обсязі з урахуванням індексації.

29 квітня 2023 року на адресу ТОВ «Чиста Криниця» направлений адвокатський запит адвоката Новосядлого А.В. про надання відомостей щодо розгляду листа ОСОБА_1 від 12.02.2023 до ТОВ «Чиста Криниця» (а.с. 42-43 т.1).

Відповідно до пояснень відповідача, 22 травня 2024 року ТОВ «Чиста Криниця» на такий адвокатський запит надало витяги з відомостей про нарахування орендної плати за землю з урахуванням індексації, витяги з відомостей про нарахування доплати до орендної плати за землю та витяги з відомостей про виплату грошей орендодавцю ОСОБА_3 за період з 2014 року по 2022 роки включно.

Копії таких витягів надані позивачем до суду разом із позовною заявою (а.с. 47-53 т.1).

На підтвердження факту розрахунку з орендодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у період з 2022 року по 2024 рік, ТОЧ «Чиста Криниця» надано відомість нарахування коштів № 170 про нарахування 29 грудня 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_3 орендної плати в сумі 4706 грн 62 коп., платіжну інструкцію № 694 від 29.12.2022 про перерахування з орендної плати ОСОБА_3 в рахунок боргу за виконавчим провадженням ВП № 58739430 суми 1176 грн 66 коп., платіжну інструкцію № 16146 від 25.03.2024 про перерахування орендної плати ОСОБА_1 за 2023 рік в сумі 5619 грн 58 коп., платіжну інструкцію № 20091 від 08.07.2024 про перерахування орендної плати ОСОБА_1 за 2024 рік в сумі 568 грн 10 коп.

Вказуючи на те, що орендар не виконав свій обов`язок щодо сплати орендної плати за земельну ділянку за 2022-2024 роки з урахуванням індексації, ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Чиста Криниця» із цим позовом про стягнення заборгованості по орендній платі з урахування індексації за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0339 за 24 дні 2022 року у розмірі 1689 грн 42 коп., заборгованості за 2023 рік з сумі 21193 грн 14 коп., заборгованості за 37 днів 2024 року в сумі 2715 грн 24 коп., а також моральної шкоди в розмірі 12400 грн.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню, та висновки щодо правозастосування

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частини 1, 2 статті 12 ЦПК передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частиною 1 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частина 9 статті 93 ЗК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з абз. 7 частини 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Згідно частиною 1 статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до частини 3 статті 148-1 ЗК України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу отримала у власність земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0339, яка відповідно до договору оренди землі від 06 лютого 2014 року передана в оренду строком на 10 років ТОВ «Чиста Криниця».

З матеріалів справи вбачається, що сума орендної плати становить 6643 грн 11 коп. Відповідно до умов договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації та орендна плата повинна сплачуватись в строк до 31 березня року, наступного за оплачуваним роком.

Щодо орендної плати за 2022 рік суд зазначає таке.

На підтвердження факту оплати орендної плати за землю відповідачем надана відомість нарахування коштів № 170 про нарахування 29 грудня 2022 року на картковий рахунок попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_3 орендної плати в сумі 4706 грн 62 коп., комісія банку 14 грн 12 коп., платіжну інструкцію № 694 від 29.12.2022 про перерахування з орендної плати ОСОБА_3 в рахунок боргу за виконавчим провадженням ВП № 58739430 суми 1176 грн 66 коп. (а.с. 225-226 т.1).

Відповідно до відомості про нарахування орендної плати згідно з договором по ТОВ «Чиста Криниця» за оренду від 29.11.2022, за 2022 рік ОСОБА_3 (попередній власниці земельної ділянки) нараховано загальну суму орендної плати з урахуванням індексації в сумі 7308 грн 42 коп., з яких сума до видачі склала 5883 грн 27 коп., ПДФО 1315 грн 52 коп., військовий збір 109 грн 63 коп. (а.с. 53 т.2).

Поряд з цим, суд зазначає, що позивачка стала власником зазначеної земельної ділянки з 07 грудня 2022 року, про що повідомила 09 грудня 2022 року відповідача, надіславши повідомлення. З огляду на приписи Закону України «Про оренду землі», позивачка має право на отримання орендної плати за користування її земельною ділянкою відповідачем з 07 грудня 2022 року.

Таким чином, за період з 08 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року (за 24 дні) відповідач мав сплатити суму орендної плати з урахуванням положень договору про орендну землі, в тому числі з урахуванням індексації, саме ОСОБА_1 .

Оскільки річна сума орендної плати складає 6643 грн 11 коп., то за 24 дні 2022 року відповідач мав сплатити позивачці 436 грн 80 коп. (без урахування індексації), з розрахунку: 6643 грн 11коп./365 днів х 24 дні = 436 грн 80 коп.

Як встановлено судом, умовами договору оренди землі від 06 лютого 2014 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідачем зазначалось, що орендна плата за 2022 рік нараховувалась з урахуванням індексації, при обчисленні якої було використано механізм індексації орендної плати за землю, який передбачає врахування індексу інфляції за попередній, 2021 рік, та нараховано за 2022 рік суму орендної плати, враховуючи індексацію, в розмірі 7308 грн 42 коп.

Поряд з цим, суд вважає, що для обрахунку суми індексації за період з лютого 2014 року (місяць укладення договору оренди) по грудень 2022 року має застосовуватись індекс інфляції, який визначається як добуток щомісячних індексів за відповідний період (кумулятивний метод).

Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються у газеті «Урядовий кур`єр».

Отже, сукупний індекс інфляції складає 381,029% (за період з лютого 2014 року по грудень 2022 року) = 100,60% ? 102,20% ? 103,30% ? 103,80% ? 101,00% ? 100,40% ? 100,80% ? 102,90% ? 102,40% ? 101,90% ? 103,00% ? 103,10% ? 105,30% ? 110,80% ? 114,00% ? 102,20% ? 100,40% ? 99,00% ? 99,20% ? 102,30% ? 98,70% ? 102,00% ? 100,70% ? 100,90% ? 99,60% ? 101,00% ? 103,50% ? 100,10% ? 99,80% ? 99,90% ? 99,70% ? 101,80% ? 102,80% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,10% ? 101,00% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,60% ? 100,20% ? 99,90% ? 102,00% ? 101,20% ? 100,90% ? 101,00% ? 101,50% ? 100,90% ? 101,10% ? 100,80% ? 100,00% ? 100,00% ? 99,30% ? 100,00% ? 101,90% ? 101,70% ? 101,40% ? 100,80% ? 101,00% ? 100,50% ? 100,90% ? 101,00% ? 100,70% ? 99,50% ? 99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70%

Сума індексації орендної плати визначається за формулою: (орендна плата) х (сукупний індекс інфляції)/100%-(орендна плата).

Таким чином, сума індексації за 2022 рік дорівнює: 6643 грн 11 коп. х 381,029% /100% - 6643 грн 11 коп. = 18669 грн.

Оскільки ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки 07 грудня 2022 року, відповідач мав нарахувати та сплатити їй індексацію за 24 дні 2022 року, яка дорівнює 18669 грн./365 дні х 24 дні = 1227 грн 60 коп.

Аргумент відповідача про те, що до застосування індексу інфляції при обрахунку орендної плати не можуть братись до уваги індекси інфляції з 2014 року, на думку суду, є безпідставним, оскільки у даному випадку індекс інфляції є математичною величиною, яка обраховуються для визначення справедливої суми орендної плати за земельну ділянку з огляду на існуючу інфляцію протягом періоду її користування. Суд зазначає, що в договорі не визначено як саме повинно здійснюватися розрахування такого індексу інфляції. Поряд з цим, відповідач використав для обрахунку індексу інфляції найменш справедливий спосіб обрахунку індексації, який не відповідає інтересам орендодавця.

У даному випадку застосування індексації передбачене договором оренди землі та нормами чинного законодавства, зокрема, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за договором оренди землі за 2022 рік перед ОСОБА_1 складає 436 грн 80 коп. (сума орендної плати) + 1227 грн 60 коп. (індексація) = 1664 грн 40 коп.

Оскільки обрахунки орендної плати за 24 дні 2022 року, здійснені судом, відрізняються від обрахунків, здійснених позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення орендної плати за 2022 рік з урахування індексації на користь позивачки, а саме: на користь ОСОБА_1 має бути стягнуто орендна плата за 24 дні 2022 року з урахуванням індексації у розмірі 1664 грн 40 коп.

Щодо орендної плати за 2023 рік суд зазначає таке.

Судом встановлено, що за 2023 рік відповідач нарахував ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 6980 грн 85 коп.

З огляду на те, що орендар сплачує за орендодавця ПДФО та військовий збір, які за 2023 рік, відповідно, склали 1256 грн 55 коп. та 104 грн 71 коп., ТОВ «Чиста Криниця» на користь позивачки на повідомлений нею картковий рахунок перерахувало орендну плату в розмірі 5619 грн 58 коп.

На підтвердження факту оплати орендної плати за землю відповідачем надана платіжна інструкція № 16146 від 25 березня 2024 року про зарахування на рахунок ОСОБА_1 орендної плати за землю за 2023 рік без ПДВ в сумі 5619 грн 58 коп. (а.с. 227 т.1).

Відповідно до наданої позивачкою копії квитанції про зарахування коштів на її картковий рахунок, за 2023 рік фактично вона отримала орендну плату в розмірі 5591 грн 48 коп., комісія 28 грн 10 коп. (а.с. 35 т.2).

Річна сума орендної плати складає відповідно до умов договору вкладає 6643 грн 11 коп. (без урахування індексації).

Як встановлено судом, умовами договору оренди землі від 06 лютого 2014 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідачем зазначалось, що орендна плата за 2023 рік нараховувалась з урахуванням індексації, при обчисленні якої було використано механізм індексації орендної плати за землю, враховуючи індекс інфляції за 2023 рік, та нараховано за 2023 рік суму орендної плати, враховуючи індексацію, в розмірі 6980 грн 85 коп.

Поряд з цим, суд зазначає, що для обрахунку суми індексації за період з лютого 2014 року (місяць укладення договору оренди) по грудень 2023 року має застосовуватись індекс інфляції, який визначається як добуток щомісячних індексів за відповідний період (кумулятивний метод).

Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються у газеті «Урядовий кур`єр».

Отже, сукупний індекс інфляції складає 400,400% (за період з лютого 2014 року по грудень 2023 року) = 100,60% ? 102,20% ? 103,30% ? 103,80% ? 101,00% ? 100,40% ? 100,80% ? 102,90% ? 102,40% ? 101,90% ? 103,00% ? 103,10% ? 105,30% ? 110,80% ? 114,00% ? 102,20% ? 100,40% ? 99,00% ? 99,20% ? 102,30% ? 98,70% ? 102,00% ? 100,70% ? 100,90% ? 99,60% ? 101,00% ? 103,50% ? 100,10% ? 99,80% ? 99,90% ? 99,70% ? 101,80% ? 102,80% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,10% ? 101,00% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,60% ? 100,20% ? 99,90% ? 102,00% ? 101,20% ? 100,90% ? 101,00% ? 101,50% ? 100,90% ? 101,10% ? 100,80% ? 100,00% ? 100,00% ? 99,30% ? 100,00% ? 101,90% ? 101,70% ? 101,40% ? 100,80% ? 101,00% ? 100,50% ? 100,90% ? 101,00% ? 100,70% ? 99,50% ? 99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% ? 100,50% ? 100,80% ? 100,50% ? 100,70%

Сума індексації орендної плати визначається за формулою: (орендна плата) х (сукупний індекс інфляції)/100%-(орендна плата).

Таким чином, сума індексації за 2023 рік дорівнює: 6643 грн 11коп. х 400,400% /100% - 6643 грн 11коп. = 19955 грн 90 коп.

Отже, за 2023 рік ОСОБА_1 мала отримати орендну плату з урахуванням індексації в сумі 6643 грн 11 коп.+19955 грн 90 коп. = 26599 грн 01 коп.

Оскільки відповідачем на 2023 рік нарахована орендна плата в сумі 6980 грн 85 коп. (з якої сплачено ПДФО та військовий збір), то залишок недоплаченої орендної плати з індексацією складає 26599 грн 01 коп. 6980 грн 85 коп. = 19618 грн 16 коп.

Аргумент відповідача про те, що до застосування індексу інфляції при обрахунку орендної плати не можуть братись до уваги індекси інфляції з 2014 року, на думку суду, є безпідставним, оскільки у даному випадку індекс інфляції є математичною величиною, яка обраховуються для визначення справедливої суми орендної плати за земельну ділянку з огляду на існуючу інфляцію протягом усього періоду її користування. Суд зазначає, що в договорі не визначено як саме повинно здійснюватися розрахування такого індексу інфляції. Поряд з цим, відповідач використав для обрахунку індексу інфляції найменш справедливий спосіб обрахунку індексації, який не відповідає інтересам орендодавця.

У даному випадку застосування індексації передбачене договором оренди землі та нормами чинного законодавства, зокрема, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за договором оренди землі за 2023 рік перед ОСОБА_1 складає 19618 грн 16 коп.

Оскільки обрахунки орендної плати за 2023 рік, здійснені судом, відрізняються від обрахунків, здійснених позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення орендної плати за 2023 рік з урахування індексації на користь позивачки, а саме: на користь ОСОБА_1 має бути стягнуто орендної плати за 2023 рік з урахуванням індексації у розмірі 19618 грн 16 коп.

Щодо орендної плати за 2024 рік суд зазначає таке.

Судом встановлено, що за 37 днів 2024 року (з 1 січня 2024 року по дату закінчення терміну дії договору) відповідач нарахував ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 705 грн 71 коп.

З огляду на те, що орендар сплачує за орендодавця ПДФО та військовий збір, які за 2024 рік, відповідно, склали, 127 грн 03 коп. та 10 грн 59 коп., ТОВ «Чиста Криниця» на користь позивачки на повідомлений нею картковий рахунок перерахувало орендну плату в розмірі 568 грн 10 коп.

На підтвердження факту оплати орендної плати за землю відповідачем надана платіжна інструкція № 20091 від 08 липня 2024 року про перерахування на рахунок ОСОБА_1 орендної плати за землю за 2024 рік без ПДВ в сумі 568 грн 10 коп. (а.с. 228 т.1).

Оскільки річна сума орендної плати складає 6643 грн 11 коп., то за 37 дні 2024 року (з 1 січня 2024 року по 06 лютого 2024 року) відповідач мав сплатити позивачці 673 грн 41 коп. (без урахування індексації), з розрахунку: 6643 грн 11 коп. /365 днів х 37 дні = 673 грн 41 коп.

Як встановлено судом, умовами договору оренди землі від 06 лютого 2014 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідачем зазначалось, що орендна плата за 37 днів 2024 року нараховувалась з урахуванням індексації, при обчисленні якої було використано механізм індексації орендної плати за землю, який передбачає врахування індексу інфляції за попередній, 2023 рік, та нараховано за 37 днів 2024 року суму орендної плати, враховуючи індексацію, в розмірі 705 грн 71 коп.

Поряд з цим, для обрахунку суми індексації за період з лютого 2014 року (місяць укладення договору оренди) по лютий 2024 року має застосоввуватись індекс інфляції, який визначається як добуток щомісячних індексів за відповідний період (кумулятивний метод).

Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються у газеті «Урядовий кур`єр».

Отже, сукупний індекс інфляції складає 403,207% (за період з лютого 2014 року по лютий 2024 року) = 100,60% ? 102,20% ? 103,30% ? 103,80% ? 101,00% ? 100,40% ? 100,80% ? 102,90% ? 102,40% ? 101,90% ? 103,00% ? 103,10% ? 105,30% ? 110,80% ? 114,00% ? 102,20% ? 100,40% ? 99,00% ? 99,20% ? 102,30% ? 98,70% ? 102,00% ? 100,70% ? 100,90% ? 99,60% ? 101,00% ? 103,50% ? 100,10% ? 99,80% ? 99,90% ? 99,70% ? 101,80% ? 102,80% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,10% ? 101,00% ? 101,80% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,60% ? 100,20% ? 99,90% ? 102,00% ? 101,20% ? 100,90% ? 101,00% ? 101,50% ? 100,90% ? 101,10% ? 100,80% ? 100,00% ? 100,00% ? 99,30% ? 100,00% ? 101,90% ? 101,70% ? 101,40% ? 100,80% ? 101,00% ? 100,50% ? 100,90% ? 101,00% ? 100,70% ? 99,50% ? 99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% ? 100,50% ? 100,80% ? 100,50% ? 100,70% ? 100,40% ? 100,30%

Сума індексації орендної плати визначається за формулою: (орендна плата) х (сукупний індекс інфляції)/100%-(орендна плата).

Таким чином, сума індексації за 2024 рік дорівнює: 6643 грн 11 коп. х 403,207% /100% - 6643 грн 11 коп. = 20142 грн 30 коп.

Оскільки строк договору оренди землі сплив 06 лютого 2024 року, відповідач мав платити індексацію за 37 днів 2024 року, яка дорівнює 20142 грн 30 коп./365 дні х 37 дні = 2041 грн. 82 коп.

Отже, за 37 днів 2024 року ОСОБА_1 мала отримати орендну плату з урахуванням індексації в сумі 673 грн 41 коп. (орендна плата) + 2041 грн 82 коп. (індексація) = 2715 грн. 23 коп.

Оскільки відповідачем на 2024 рік нарахована орендна плата в сумі 705 грн 71 коп. (з якої сплачено ПДФО та військовий збір), то залишок недоплаченої орендної плати з індексацією складає 2715 грн. 23 коп. 705 грн 71 коп. = 2009 грн 52 коп.

Аргумент відповідача про те, що до застосування індексу інфляції при обрахунку орендної плати не можуть братись до уваги індекси інфляції з 2014 року, на думку суду, є безпідставним, оскільки у даному випадку індекс інфляції є математичною величиною, яка обраховуються для визначення справедливої суми орендної плати за земельну ділянку з огляду на існуючу інфляцію протягом періоду її користування.

Суд зазначає, що в договорі не визначено як саме повинно здійснюватися розрахування такого індексу інфляції. Поряд з цим, відповідач використав для обрахунку індексу інфляції найменш справедливий спосіб обрахунку індексації, який не відповідає інтересам орендодавця.

У даному випадку застосування індексації передбачене договором оренди землі та нормами чинного законодавства, зокрема, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за договором оренди землі за 37 днів 2024 року перед ОСОБА_1 складає 2009 грн 52 коп.

Оскільки обрахунки орендної плати за 37 днів 2024 року, здійснені судом, відрізняються від обрахунків, здійснених позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення орендної плати за 2024 рік з урахування індексації на користь позивачки, а саме: на користь ОСОБА_1 має бути стягнуто орендної плати за 37 днів 2024 року з урахуванням індексації у розмірі 2009 грн 52 коп.

Отже, суд встановив, що з ТОВ «Чиста Криниця» на користь ОСОБА_1 має бути стягнута заборгованість по орендній платі з урахуванням ідексації за користування земельною ділянкою за 24 дні 2022 року у розмірі 1664 грн 40 коп., за 2023 рік у розмірі 19618 грн 16 коп., за 37 днів 2024 року в розмірі 2009 грн 52 коп.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 12400 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Законом не визначено єдиного розміру грошового відшкодування моральної шкоди у випадку відшкодування потерпілій особі моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктом 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, прямо передбачених законодавством. Умовами для покладення на особу відповідальності за шкоду, заподіяну іншій особі, є протиправна дія чи бездіяльність, наявність шкоди, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) і негативними наслідками та вина заподіювача.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку вимозі ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем порушенням її права на отримання орендної плати відповідно до умов укладеного договору, в розмірі 12400 грн, суд зазначає таке.

Моральна шкода обґрунтована переживаннями та душевними стражданнями, яких ОСОБА_1 , як особа яка має другу групу інвалідності та важке захворювання (висновок ЛКК № 604 від 06.06.2024 (а.с. 45 т. 2)), зазнала у зв`язку порушенням відповідачем її права на отримання орендної плати в належному розмірі з урахуванням індексації. Такі переживання, зокрема, пов`язані з необхідність відстоювати своє право та звертатись до суду із позовом.

На думку суду, вимога ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що ТОВ «Чиста Криниця» не сплатило ОСОБА_1 орендну плату з урахуванням індексації за 24 дні 2022 року, а також сплатило орендну плату за 2003 рік та за 37 днів 2024 року не у повному обсязі.

Суд доходить висновку, що дії відповідача спричинили позивачці моральні страждання з огляду на те, що позивачці довелось зазнати змін у звичному житті, звернутись до суду, приймати участь у судових засіданнях та доводити порушення свого права на орендну плату з урахуванням індексації.

Враховуючи глибину душевних страждань, характер порушень, що призвели до заподіяння шкоди, вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, та визначити розмір моральних збитків в сумі 1000 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Складаючи повний текст даного рішення суду за наслідками розгляду по суті спору сторін, та наводячи у ньому мотивовану оцінку аргументів сторін, заявлених як підстави для задоволення та відмови у задоволенні позову, суд відповідно до норм частини 4 статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права, відповідно до якої Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що згідно зі статтею 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Однак, статтю 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. Ruiz Torija v. Spain, рішення від 9 грудня 1994 року, Серії А №303-А, с.12, §29; Hirvisaari v. Finland, рішення від 27 вересня 2001 року, заява №49684/99, §30; Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), §61; Garcia Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії), §26; Jahnke and Lenoble v. France (Янке і Ленболь проти Франції) (dec.); Perez v. France (Перез проти Франції), §81; Салов проти України, рішення від 06 вересня 2005 року, заява №65518/01, п.89).

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 41 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню частково з відповідача на користь держави пропорційно до задоволений вимог позивача.

Судом встановлено, що ціна позову ОСОБА_1 складала 37997 грн 80 коп. (заборгованість по орендній платі та заявлена моральна шкода).

З огляду на це позивачем при зверненні до суду мав би бути сплачений судовий збір за позовну заяву майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який у 2024 році складав 1211 грн 20 коп.

Оскільки 37997,80 грн х 1% = 379,98 грн, що є меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судовий збір за вказаний позов дорівнює 1211 грн 20 коп.

Отже, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 64 % з розрахунку: 24292 грн 08 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 37997 грн 80 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 64 % (відсоток задоволених позовних вимог).

Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави складає 775 грн 16 коп. із розрахунку: 1211 грн 20 коп. (сума сплаченого судового збору) х 64% (відсоток задоволених позовних вимог).

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 2000 грн, у зв`язку з наданням ОСОБА_1 правничої допомоги адвокатом Новосядлим А.В.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2023 року (а.с. 45-46 т. 1), копію розрахунку витрат професійної правничої допомоги від 12 лютого 2023 року (а.с. 46-зворотній бік т.1).

Поряд з цим, суд зазначає, що на підтвердження надання позивачці правничої допомоги вказаним адвокатом, останньою не надано до суду, ані акта приймання-передачі наданих послуг по Договору про надання правової допомоги, ані документів, що свідчать про оплату послуг адвоката. Позивачем не надано квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення, касового чеку, з огляду на що суд не вбачає підстав для стягнення відповідних витрат на правничі послуги з відповідача, оскільки вони не доведені належними та допустимим доказами. Суд не може дійти висновку, що ОСОБА_1 дійсно понесла витрати зі сплати послуг адвоката Новосядлого А.В.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з ТОВ «Чиста Криниця» заявлених витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 у зв`язку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» про стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» (, вул. Центральна, буд. 11, с. Драбинівка, Полтавський район, Полтавська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість по орендній платі з урахуванням індексів інфляції за користування земельною ділянкою за 24 дні 2022 року у розмірі 1664 грн 40 коп. (одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривні сорок копійок), за 2023 рік у розмірі 19618 грн 16 коп. (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімнадцять гривень шістнадцять копійок), за 37 днів 2024 року в розмірі 2009 грн 52 коп. (дві тисячі дев`ять гривень п`ятдесят дві копійки).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» (, вул. Центральна, буд. 11, с. Драбинівка, Полтавський район, Полтавська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 1000 грн (одна тисяча гривень).

У стягненні витрат на правничу допомогу відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця» (, вул. Центральна, буд. 11, с. Драбинівка, Полтавський район, Полтавська область) на користь держави судовий збір у розмірі 775 грн 16 коп. (сімсот сімдесят п`ять гривень шістнадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Лисенко Світлана Сергіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2900 від 09 липня 2019 року;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чиста Криниця», , вул. Центральна, буд. 11, с. Драбинівка, Полтавський район, Полтавська область.

Повний текст рішення складений 24 березня 2025 року.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва