Провадження №2-др/712/23/25
18.03.2025 м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,
за участю: секретаря судового засідання Шевченко О.П.,
представника відповідача адвоката Могилея С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,
До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Рішенням суду від 28.02.2025 позов задоволено частково, вирішено питання судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору.

11 березня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 грн 00 коп.

В обґрунтування заяви зазначено, що у позовній заяві заявлено розрахунок суми судових витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн 00 коп., докази на понесення яких позивачем надано суду. Як зазначено у заяві, у договорі про надання правової допомоги від 05.08.2024 у період з 05.08.2024 по 28.02.2025 виконавець надав замовнику послуги з надання професійної (правничої) допомоги у справі №712/12138/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, сторонами погоджено суму гонорару щодо надання правової допомоги адвокатом Хмельницькою Людмилою Миколаївною. Пунктом 3.8 вказаного договору передбачено, що вартість послуг з наданої правової допомоги становить фіксовану суму у розмірі 10 000 грн 00 коп. Зауваження щодо якості, кількості та терміну надання послуг у замовника відсутні. Замовником у повному обсязі оплачено роботу виконавця (гонорар) у сумі 10 000 грн 00 коп.

17 березня 2025 року представник відповідача надав до суду заперечення на вказану заяву, в яких вказав, що докази на понесення судових витрат стороні відповідача стороною позивача не надавались, у зв`язку з чим відповідач та його представник були позбавлені можливості ознайомитися з такими доказами. Також представник відповідача наполягав, що представник позивача у судовому засіданні не заявляла клопотань про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

У судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі позивач та її представник не прибули. Відповідно до заяви представник позивача просить проводити судове засідання з розгляду заяви за її відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви категорично заперечував з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Крім того представник відповідача у судовому засіданні стверджував, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу не є співмірною заявленим позовним вимогам, оскільки справа є малозначною.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд зазначає про наступне.

Згідно з ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Положенням частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 246 ЦПК України встановлено що, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах у справі №922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021 у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Разом з цим, у постанові у справі №922/676/21 від 14.12.2021 Верховний Суд окремо звернув увагу, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Також при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі судом взято до уваги правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у праві № 755/9215/15-ц. Так, Велика палата Верховного Суду наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з усталеною практикою Верховного Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

Звертаючись із позовною заявою, представник позивача на підтвердження понесення її довірителькою судових витрат на надання професійної правничої допомоги у сумі 10 000 грн 00 коп., надала суду договір про надання правової допомоги від 05.08.2024, предметом якого є послуги про надання правової допомоги, що надаються адвокатом Хмельницькою Людмилою Миколаївною клієнту ОСОБА_3 , що включають в себе консультації, написання процесуальних документів, представлення інтересів у судів першої інстанції по справі про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Пунктом 3.8 договору про надання правової допомоги від 05.08.2024 визначено, що вартість наданих послуг за договором включають у себе фіксовану суму в розмірі 10 000 грн 00 коп.

Також до позовної заяви на підтвердження реальності понесених витрат на правничу допомогу надано ордер на надання правничої допомоги Серія СА 1025682 від 10.10.2024, завірену належним чином копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни, квитанцію до прибуткового касового ордера №6 від 05.08.2024 про оплату на підставі договору про надання правової допомоги від 05.08.2024 коштів у сумі 7 000 грн 00 коп., квитанцію до прибуткового касового ордера №7 від 05.08.2024 про оплату на підставі договору про надання правової допомоги від 05.08.2024 коштів у сумі 3 000 грн 00 коп.

При цьому, суд зауважує, що представник відповідача був ознайомлений із матеріалами справи, та зокрема наведеними вище доказами на підтвердження реальності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою.

У судовому засіданні 28.02.2025 представник позивача також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн 00 коп.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2019), в яких, серед іншого наголошено, що:

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В обґрунтування заперечень представника відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу зазначено, що заявлений розмір витрат на правову допомогу відповідачу є завищеним.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи незначну складність справи, підстави та предмет спору, досліджені докази, що надані на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату правової допомоги та беручи до уваги, що зі змісту позовної заяви вбачається, що значну частину мотивування позовних вимог по суті становить технічна інформація, цитування норм законодавства, що не потребує значних професійних затрат на їх підготовку та викладення, враховуючи вимоги розумності і справедливості та заперечення представника відповідача, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу частково.

Відтак, суд висновує, що при визначенні розміру витрат позивача на оплату адвокатських послуг порушено принцип співмірності та розумності розміру таких витрат, а тому задоволенню підлягає сума в розмірі 5 000 грн 00 коп, що є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу під час розгляду даної справи .

Керуючись статями 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.03.2025.

Суддя А.В.Ватажок-Сташинська