Справа № 283/108/25
Провадження №2/283/305/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Левченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 3% річних,-

встановив:

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 3% річних за період з 02.07.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 403,67 швейцарських франків (а.с. 3-5).

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.06.202006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов договору позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 14000 швейцарських франків, а ОСОБА_1 зобов?язувався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування коштами в розмірі 8,99% річних. Кінцева дата погашення кредиту 13.06.2021 року.

Забезпеченням виконання кредитних зобов?язань ОСОБА_1 виступала порука ОСОБА_2 згідно договору поруки № 0-п від 13.06.2006 року.

Свої зобов?язання за кредитним договором ОСОБА_1 виконував не в повному обсязі, а тому Малинський районний суд Житомирської області 28.12.2015 року у справі № 283/2473/15-ц ухвалив рішення про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.06.2006 року в розмірі 6668,44 швейцарських франків. Рішення виконувалось тривалий час і за період з 07.10.2016 року по 06.05.2020 року з відповідачів стягнуто 5687,38 швейцарських франків. До цього часу рішення суду не виконане.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин просить позов задовольнити.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 60-62).

Відповідачі в судове засідання не з?явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду (а.с. 58-59).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», яке змінило свою назву на Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (а.с. 8-15), та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с. 16-23). Відповідно до умов цього договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 14000 швейцарських франків до 13.06.2021 року, а відповідач зобов?язувався погашати кредит згідно встановленого графіку (а.с. 21-23) та сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 8,99% річних.

Забезпеченням виконання умов кредитного договору виступала застава квартири АДРЕСА_1 та порука ОСОБА_2 згідно договору поруки № 0-п від 13.06.2006 року.

Згідно договору поруки № 0-п від 13.06.2006 року, який укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 , останні поручилась в повному обсязі відповідати за невиконання ОСОБА_1 своїх зобов?язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.06.2006 року (а.с. 24-25).

28.12.2015 року Малинський районний суд Житомирської області, розглянувши цивільну справу № 283/2473/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, встановив, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов?язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.06.2006 року та стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" 6 668 (шість тисяч шістсот шістдесят вісім) швейцарських франків 44 сантими заборгованості станом на 05.10.2015 року, що еквівалентно 144080,22 гривні, яка складається з 6169,32 швейцарських франків кредитної заборгованості, 499,12 швейцарських франків заборгованості по процентам, а також пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 5003,57 гривні (а.с. 54-55).

З розрахунку 3% річних, які надані позивачем, вбачається (а.с. 28-31), що за період з 15.10.2015 року по 01.04.2017 року на погашення заборгованості по кредиту надійшло 534,58 швейцарських франків. За період з 02.04.2017 року по 06.05.2020 року надійшло 5687,38 швейцарських франків. У зв?язку з цим розмір 3% річних за період з 02.07.2017 року по 23.02.2022 року становить 403,67 швейцарських франків.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку позивач не надав суду жодних доказів на підставі яких можна було б встановити:

-чи перебувало рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором на примусовому виконанні;

-чи виконане рішення суду;

-протягом якого періоду виконувалось рішення суду;

-чи сплачувались відповідачами кошти на виконання рішення суду, якщо сплачувались, то коли і у яких розмірах.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних не є доказом в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України, оскільки в ньому лише викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Також до позовної заяви позивач додав зроблені ним розрахунки згідно яких:

-заборгованість ОСОБА_1 по кредиту станом на 31.12.2024 року становить 981,06 швейцарських франків (а.с. 32-36);

- заборгованість ОСОБА_1 по відсотках за користування кредитом станом на 30.06.2021 року становить 1415,47 швейцарських франків (а.с. 36-44);

-заборгованість ОСОБА_1 по відсотках за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін станом на 30.11.2024 року становить 1455,67 швейцарських франків (а.с. 44-49).

Крім того позивач надав виписку по рахунку відповідно до якої станом на 31.12.2024 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість по кредиту в розмірі 981,06 швейцарських франків та заборгованість по відсотках в розмірі 2871,14 швейцарських франків (а.с. 50). Таким чином загальна заборгованість ОСОБА_1 по кредиту та відсотках становить 3852,20 швейцарських франків (981,06 + 3852,20).

Вищевказані розрахунки заборгованості теж не є доказами в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України, оскільки в них, як і в розрахунку 3% річних, лише викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

До того ж дані розрахунки та виписка по рахунку суперечать рішенню Малинського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року у цивільній справі № 283/2473/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, оскільки рішенням суду з відповідачів стягнута заборгованість в розмірі 6668,44 швейцарських франків з яких 6169,32 швейцарських франків кредитної заборгованості та 499,12 швейцарських франків заборгованості по процентам, в той же час згідно розрахунків заборгованість ОСОБА_1 по відсотках становить 2871,14 швейцарських франків.

За відсутності належних та допустимих доказів суд не в змозі перевірити правильність розрахунків позивача по нарахуванню 3% річних, а тому повністю відмовляє в задоволенні позову.

Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки йому повністю відмовдено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України,-

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко