ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3822/20

Провадження № 22-ц/820/4/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Шевцової Л.М. від 27 липня 2022 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В липні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що вона є власницею домоволодіння АДРЕСА_1 .

У березні 2019 року її сусід ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_2 , побудував поруч з межею його домогосподарства вигрібну яму, яка розташована біля її присадибної ділянки. Через наявність цієї вигрібної ями, яка не відповідає будівельним нормам, у її підвалі виникли сирість, грибок на стінах, стійкий каналізаційний запах. Крім того, септик побудований близько до її криниці, що може призвести до забруднення питної води. У зв`язку з цим вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з приводу приведення септика в належний санітарний стан, але сусід її звернення проігнорував.

Під чає комісійного обстеження представниками Кам`янець-Подільської райдержадміністрації, Кам`янець-Подільського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області, сільського голова та землевпорядника Слобідсько-Рихтівської сільської ради встановлено, що побудована ОСОБА_2 вигрібна яма розташована на території його домогосподарства та використовується для збору стічних вод із його приватного будинку.

Встановлені порушення ним державних санітарних правил утримання території населених місць - будівництво даної вигрібної ями фактично здійснено на відстані 2,20 м від житлового будинку ОСОБА_1 та 17,5 м до індивідуальної криниці, що розташована на території присадибної ділянки позивачки, що не відповідає Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць а також вимогам до державних будівельних норм (ДБН 360-92) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Крім цього, ОСОБА_2 не надавався дозвіл на будівництво вигрібної ями відповідними органами.

Враховуючи вказане, позивачка просила суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком і земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , шляхом демонтування самочинно збудованого септика (вигрібної ями), розташованого на території домогосподарства по АДРЕСА_1 .

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування позову вказував, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 є його сусідкою, проживає за адресою АДРЕСА_1 .

На капітальних господарських будівлях ОСОБА_1 облаштувала навіси, які сягають межі і з них збігають стічні води, спадає сніг, все це тече під будинок ОСОБА_2 , зволожує фундамент, у зв`язку з чим замокають стіни будинку.

З приводу цього ОСОБА_2 звертався до Слобідко - Рихтівської сільської ради і отримав відповідь № 171/02-20 від 01.04.2019 року про те, що ОСОБА_1 , зобов`язана у місячний термін здійснити заходи щодо усунення зазначених порушень, на капітальних господарських будівлях зробити відвід води від земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 . Проте вона на вказівку сільської ради не відреагувала.

Тому ОСОБА_2 просив суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу навісу на її капітальних господарських будівлях, розташованих на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , житловим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу самочинно збудованої каналізаційної споруди (вигрібної ями, септика), розташованої на території будинковолодіння АДРЕСА_1 .

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком і земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу облаштованого навісу, прибудованого до сараю «В» будинковолодіння АДРЕСА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5988,95 грн., з яких 840,80 грн. судовий збір, 5148,15 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.08.2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне, відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити його зустрічний позов. На його думку, спір в частині позовних вимог про усунення перешкод шляхом демонтування самочинно збудованої каналізаційної споруди, відсутній, оскільки ОСОБА_2 усунув недоліки шляхом виконання дна з водотривкого матеріалу (бетону), що підтверджується актом, складеним представниками Жванецької сільської ради від 04.08.2022 року, за участю начальника відділу містобудування, архітектури, ЖКГ та інфраструктури Кам`янець - Подільської районної військової адміністрації Молодожені В.І.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявляв клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що передставниками Слобідко-Рихтівської сільської ради ще не складено акт обстеження вигрібної ями (септика). На думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

Крім того, суд не врахував, що висновок експерта №953/21-26/71/22-26 від 20.01.2022 року, покладений в основу рішення, ґрунтується на припущеннях. Експерт не стверджує того, що замокання, запах, сирість в підвальному приміщенні ОСОБА_1 є через вигрібну яму, побудовану на території домоволодіння ОСОБА_2 , а лише вказує на таку ймовірність.

Щодо обстеження навісу, побудованого на території ОСОБА_1 , то комісією Жванецької сільської ради не було обстежено у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 , син власниці домогосподарства, не допустив комісію для здійснення відповідного обстеження.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну. Вказує, що на момент розгляду справи в апеляційній інстанції, спір між сторонами щодо необхідності демонтажу самочинно збудованої вигрібної ями на території домоволодіння відповідача по АДРЕСА_2 , не вичерпано. Відповідач не здійснив демонтаж вигрібної ями, а інших способів повноцінно та ефективно забезпечити захист її прав та інтересів не існує. Щодо доводів, аргументів та нових доказів в справі, на які посилається апелянт, то вони не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.

Висновок експерта містить повний та вичерпний перелік відповідей на питання, які ставилися судом.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник позивачки просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід в частині вирішення позову ОСОБА_1 та розподілу судових витрат слід скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 30.11.1985 року, реєстровий № 2-457, ОСОБА_1 є власницею домогосподарства АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником суміжного домогосподарства по АДРЕСА_1 і сусідом ОСОБА_1 .

На своїй земельній ділянці ОСОБА_2 побудував вигрібну яму, на відстані 2,20 м від житлового будинку Атаманчук В.І. та 17,5 м. до індивідуальної криниці, розташованої на території присадибної ділянки позивачки, що не відповідає Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць а також вимогам до державних будівельних норм (ДБН 360-92) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №953/21-26/71/22-26 від 20.01.2020 року каналізаційна споруда за адресою по АДРЕСА_1 , не відповідає визначенню вигріб, так як вигріб інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, натомість під час огляду встановлено що дана споруда не має дна, в такому вигляді вона не служить для зберігання рідких відходів а навпаки для фільтрації їх в ґрунт. Даний факт суперечить вимогам нормативно правових актів, таких як: ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» № 145 від 17.03.2011 року.

Ймовірно, що технічна причина пошкоджень та замокання стін, в підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 , через каналізаційну споруду, розташовану на території будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Крім того, ймовірно що є причинний зв`язок замокання стін підвального приміщення що розташоване по АДРЕСА_1 це каналізаційна споруда розташована на території будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Щодо облаштованого навісу прибудованого до сараю «В» будинковолодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , то він відповідає Державним будівельним нормам і правилам.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що причиною замокання стін, вологи та грибка на стінах, стійкого неприємного запаху ву підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 , є облаштування каналізаційної споруди, розташованої на території будинковолодіння ОСОБА_2 АДРЕСА_2 . Відмовляючи в зустрічному позові ОСОБА_2 , суд виходив з недоведеності порушення його права - облаштований ОСОБА_1 навіс, прибудований до сараю «В» будинковолодіння АДРЕСА_1 , відповідає Державним будівельним нормам і правилам.

Проте з висновками суду в частині первісного позову не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 , будучи власником домогосподарства по АДРЕСА_1 та сусідом позивачки, на своїй земельній ділянці ОСОБА_2 побудував вигрібну яму, на відстані 2,20 м від житлового будинку ОСОБА_1 та 17,5 м. до індивідуальної криниці, що розташована на території присадибної ділянки позивачки, що не відповідає Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць а також вимогам до державних будівельних норм (ДБН 360-92) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки висновку експертизи та не врахував, що згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивовано в судовому рішенні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Суд першої інстанції не врахував, що вказаний висновок судової будівельно-технічної експертизи від 20.01.2022 року № 953/21-26/71/22-26 не містить категоричної (імперативної) відповіді на поставлені питання, а фактично містить припущення щодо технічної причини пошкоджень та замокання стін в підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 , і причинного зв`язку між замоканням стін, стійкого неприємного запаху в цьому підвальному приміщенні та функціонуванням каналізаційної споруди, розташованої на території будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Апеляційним судом відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12, ч.1 ст. 150 ЦПК України 27.12.2022 року призначено у справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу, з метою з`ясування питання щодо технічної причини пошкодження та замокання стін у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та наявності причинного зв`язку між замоканням стін, виникненням сирості, грибка на стінах, стійкого неприємного запаху у підвалі з функціонуванням каналізаційної споруди, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Вказана експертиза не проведена через відсутність оплати позивачкою ОСОБА_1 .

Отже, позивачка всупереч нормам ст.ст. 12, 81 ЦПК України не довела достатніми та допустимими доказами наявність причинного зв`язку між замоканням стін, виникненням сирості, грибка на стінах, стійкого неприємного запаху у підвалі її будинку та функціонуванням каналізаційної споруди, яка належить ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи з підстав неотримання акту обстеження вигрібної ями (септика), оскільки відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України докази подаються сторонами в підготовчому судовому засіданні.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів на скасування рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в частині вирішення вимог за зустрічним позовом.

Відтак оскаржуване рішення в частині вирішення позову ОСОБА_1 слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

В решті рішення слід залишити без змін.

У зв`язку відмовою в позові ОСОБА_1 відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрат по сплаті судового збору та витрат на проведення експертизи.

Також слід змінити розподіл судових витрат за додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.08.2022 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1261,20 грн. понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 та розподілу судових витрат скасувати і ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою, - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Розподіл судових витрат за додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2022 року змінити, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1261,20 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 25 березня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк