ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30411/24

Провадження № 22-ц/820/673/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Павловської А.А. від 15 січня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року позивач АТ «Акцент-Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 14.02.2017 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та відкриття банківського рахунку.

На підставі анкети-заяви відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

В порушення умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належно не виконувала, внаслідок чого станом на 30.10.2024 року виникла заборгованість у розмірі 16625,24 грн., з яких: 10693,62 грн. - заборгованість за кредитом; 5931,62 грн. заборгованість за відсотками.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.02.2017 у розмірі 16625,24 грн. та 3028 грн. судових витрат.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2025 року в позові АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому знайомитися із змінами до них. З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, що свідчить про погодження з умовами, які діяли на момент зняття коштів, тому зобов`язана сплачувати проценти за користування кредитом.

На думку апелянта, в будь-якому разі суд мав би стягнути відсотки у розмірі облікової ставки Національного банку України відповідно до норми ч.1 ст.1048 ЦК України.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, суд мав би стягнути заборгованість за тілом кредиту. На підтвердження правильності розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором банком надавалася банківська виписка.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 14.02.2017 року відповідачка звернулася до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», виявивши бажання укласти договір про надання банківських послуг.

Із анкети-заяви вбачається, що в ній процентна ставка не зазначена, не визначено умови кредитування, строки повернення кредиту тощо.

Відповідно до наявної у справі довідки АТ «Акцент-Банк» за укладеним між сторонами кредитним договором відповідачці було встановлено кредитний ліміт 6400 грн., який згодом збільшено.

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідачки, остання користувалася виданою позивачем карткою, використовувала кошти позивача та вносила кошти на погашення кредитної заборгованості.

Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.02.2017 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» і відповідачкою, станом на 30.10.2024 року відповідачка має заборгованість перед банком на загальну суму 16625,24 грн., яка складається з 10693,62 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5931,62 грн. заборгованості за простроченими процентами.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг в АТ «А-Банк» та відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, тобто, недоведеності істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, а отже, відсутності підстав для стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом з відповідача. Сума нарахованих/списаних процентів за користування кредитом значно перевищує ціну позову, а тому, посилаючись на недоведеність вимог, у позові відмовлено.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява не містить істотних умов кредитного договору, а Умови та правила банківських послуг в АТ «А-Банк» не підписані відповідачкою, тому не підтверджено, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву. Відтак без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, то суд першої інстанції правильно виходив з відсутності підстав для стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом з відповідачки.

Згідно наданої банком виписки по картці ОСОБА_1 від 30.10.2024 року сума витрат відповідачки за період з 14.02.2017 року по 30.10.2024 року становить 53687,72 грн., сума зарахувань за вказаний період 37936,68 грн., 29258,08 грн. нараховано та списано банком відсотків і штрафів.

З огляду на зазначене, заборгованість за тілом кредиту в сумі 10693,62 грн. станом на 30.10.2024 року виникла за вказаний період за рахунок нарахування і списання відсотків за користування кредитом, які не були узгоджені з відповідачкою, тому не мали включатися до розміру заборгованості і стягненню не підлягають. Фактично отримані банківські кошти повернуті відповідачкою повністю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 25 березня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк