КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/4073/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/4397/2025Головуючий у суді першої інстанції - Яровенко Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Загоруйко Геннадієм Анатолійовичем, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на користь товариства суму заборгованості:

- стягнути з відповідача на користь товариства суму заборгованості за Кредитним договором № 099665 від 13.11.2019 у розмірі 22 192 грн. 00 коп., з яких: 12 378 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 814 грн. 00 коп. - сума заборгованості за щомісячними відсотками;

- стягнути з відповідача на користь товариства понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.11.2019 між ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 099665. Сторони кредитного договору підтвердили, що правовою основою для укладання договору є заява-анкета на видачу кредиту, надана кредитодавцем та підписана позичальником. Позичальник підписанням кредитного договору підтвердив, що до підписання цього договору отримав для ознайомлення копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому та/або електронному вигляді, всі умови йому зрозумілі, він погоджується їх виконувати вільно без будь-якого примусу.

Разом з тим, 04.09.2020 між ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення права вимоги № 20200904-2, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та в строки, встановлені договором.

29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості).

Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 22 192,00 грн.

Згідно п. 6.2.3 Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Відповідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строках і на умовах, передбачені кредитним договором.

Однак, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2023 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 192,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (а.с. 47-49).

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що суд першої інстанції неналежним чином повідомив відповідача про день, час та місце розгляду справи, що позбавило можливості подати заяву про застосування строків позовної давності, подати додаткові докази, надати пояснення суду.

Посилається на те, що позивачем заявлені вимогами поза межами трирічного строку позовної давності. Разом з цим, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не з`ясував чи дійсно відповідач надавав згоду на укладення з ТОВ «Файна готівка» договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 099665 від 13.11.2019; чи надавав позивач докази видачі чи перерахування суми кредиту відповідачу за умовами укладеного договору, тобто первинні бухгалтерські документи; чи вірно вказаний розмір боргу за тілом кредиту та за відсотками, з урахуванням усіх платежів, які були здійснені відповідачем за умовами договору кредиту № 099665 від 13.11.2019.

Вважає, що ці обставини мають істотне значення у даній справі, проте при прийнятті судового рішення судом першої інстанції не були враховані та встановлені.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 09.12.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали суду та копія апеляційної скарги з додатками була отримана учасниками справи 11.12.2024.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Файна готівка» із заявою-анкетою на отримання кредиту та подав заяву від 13.11.2019, у якій просив перерахувати кредитні кошти за кредитним договором № 099665 від 13.11.2019 на його платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с. 7-8, 9).

Разом з цим, 13.11.2019 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 10-11).

13.11.2019 між ТОВ «Файна готівка» та ОСОБА_1 був укладений договір надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 099665, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 23 000 (двадцять три тисячі) гривень на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених у договорі (далі - Договір № 099665).

Згідно умов Договору № 099665, сторони підтверджують, що правовою основою для укладення даного договору є заява-анкета на видачу кредиту, надана кредитодавцем та підписана позичальником.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. Договору № 099665, сума кредиту надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку. Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності не пізніше трьох банківських днів з дати підписання даного договору.

Згідно п. 1.5. Договору № 099665, загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 60812,00 гривень. Загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 60812,00 грн.: Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 219 %.

Відповідно до 2.2. Договору № 099665, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю - 0,60 (нуль цілих 60 сотих) % (процентів) в день від суми кредиту. Тип процентної ставки - фіксована.

Згідно п. 2.5. Договору № 099665, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами в сумі та строки вихначені в Графіку платежів, який є невід`ємною частиною даного договору та подається в Додатку № 1 відповідно до якого, сплата кредиту та процентів здійснюється 1 раз на 2 тижня.

Як убачається із Додатку № 1 до Кредитного договору № 099665 від 13.11.2019, сторонами погоджено графік платежів. Цим графіком встановлюється кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Згідно довідки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № -8191101-SG від 04.01.2022, ОСОБА_1 дійсно оформив кредит у ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА», кредитний договір № 099665 від 13.11.2019 на загальну суму 23 000 грн.

04.09.2020 між ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» був укладений договір відступлення прав вимоги № 20200904-2, у відповідності до якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

29.12.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, згідно з яким кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредиторами і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 099665 від 13.11.2019.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується як факт укладення позивачем вищенаведених договорів в електронній формі та отримання кредитних коштів, так і факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаним договором у заявленому до стягнення розмірі, який набув права грошової вимоги до відповідача на підставі відповідних договорів факторингу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку.

Так, зокрема, факт укладення договору між відповідачем та ТОВ «Файна готівка», право вимоги за яким у подальшому було відступлено до відповідача, підтверджується заявою-анкетою на отримання кредиту, заявою ОСОБА_1 про перерахування коштів, підписаним паспортом споживчого кредиту, тому посилання апелянта у цій частині щодо ненадання згоди на укладення з ТОВ «Файна готівка» Договору № 099665 є необґрунтованими. При цьому, підписуючи заяву-анкету на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 підтвердив, що йому надано інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відсотки, процедуру видачі кредиту, а також надав згоду на використання його особистих даних для видачі кредиту.

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта в частині відсутності в матеріалах справи доказів видачі чи перерахування кредиту, оскільки в апеляційній скарзі відповідач підтвердив отримання ним кредиту, зазначивши, що відповідачем були здійснені платежі за умовами договору кредиту № 099665 від 13.11.2019, що свідчить про фактичне визнання останнім коштів за договором кредиту.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 099665 від 13.11.2019 складає 22 192 грн 00 коп., з яких: 12 378 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 9 814 грн. - прострочена плата за управління.

Зазначаючи про те, що суд першої інстанції не встановив вірний розміру боргу та нарахованих відсотків, з урахуванням внесених відповідачем платежів за кредитним договором, відповідач не надав контррозрахунку, при цьому матеріали справи не містять доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, відтак посилання апелянта в цій частині є також необґрунтованими.

Доводи апелянта щодо невірного нарахування відсотків поза межами кредитування спростовуються розрахунками заборгованості та умовами вищенаведених договорів, згідно з якими сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом.

При цьому, слід наголосити, що оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

Щодо доводів апелянта про сплив строку позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб'єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Як убачається із паспорту споживчого кредиту, строк кредитування складає 9 (дев`ять місяців).

Згідно п. 2.5. Договору № 099665, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами в сумі та строки вихначені в Графіку платежів, який є невід`ємною частиною даного договору та подається в Додатку № 1 відповідно до якого, сплата кредиту та процентів здійснюється 1 раз на 2 тижня.

Відповідно до положень п. 2.6. Договору № 099665, сплата суми кредиту та процентів здійснюються позичальником самостійно без окремої письмової чи усної вимоги кредитодавця згідно графіка платежів.

Як убачається із графіку платежів, який є Додатком № 1 до Кредитного договору № 099665 від 13.11.2019, сторони погодили 20 платежів з періодичністю їх внесення - 2 рази на місяць, дата останнього платежу - 13.08.2020.

Таким чином, з 14.08.2020 у товариства виникло право вимагати від ОСОБА_1 виконання умов договору у повному обсязі та з цього дня розпочався перебіг позовної давності.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, даний позов було подано до суду за допомогою поштового зв`язку - 23.03.2023.

Наведене свідчить про те, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості до спливу строку позовної давності, оскільки сплив трирічний строк позовної давності мав би сплинути 14.08.2023, відтак колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про сплив строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом.

Інші доводи апеляційної скарги, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності рішення не ґрунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою суду від 09.12.2024 апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

За вказаних обставин, оскільки апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених ст. 141 ЦПК України підстав для стягнення з апелянта на користь держави судового збору у розмірі 4 026 грн. 00 коп.

Також, слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Загоруйко Геннадієм Анатолійовичем - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова