Справа №639/7380/23
Провадження №2/639/125/25
25 березня 2025 року
Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Рубіжного С.О.
за участю секретаря Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, на підставі якого визначити їй додатковий строк протягом двох місяців з часу набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До її смерті позивач часто її навіщала, бо вона була її сусідкою, періодично купувала ліки, допомогала щось приготовити чи прибрати.
Позивач поховала ОСОБА_3 , отримала свідоцтво про її смерть. Смерть ОСОБА_3 прийшлася на введений в Україні воєнного стану, тому одразу після поховання ОСОБА_3 позивач з дитиною вимушена була евакуюватися до Німеччини. Під час відсутності позивача, за її будинком та будинком померлої, який знаходиться поруч, приглядали знайомі.
31 липня 2023 року позивач прибула до м. Харкова, щоб взяти свої речі та речі дитини. Від знайомих, що приглядали за її будинокм та будинком померлої ОСОБА_3 , дізналась, що ніхто з її родичів за речами не звертався і взагалі ніхто з таких не об`являвся. Враховуючи, що свідоцтво про смерть ОСОБА_3 після її поховання знаходилось у позивача, вона 09 серпня 2023 року звернулась до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) для з`ясування питання, чи заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , та кола спадкоємців, та дізналась, що спадкової справи не заведено, а також, що у спадковому реєстрі наявна інформація про існування заповіту ОСОБА_3 , посвідченого Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою 16 березня 2020 року за реєстровим номером 7-137, і цим заповітом їй заповідано все майно, що належить чи буде належати померлій ОСОБА_3 на момент її смерті. Позивач отримала Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 09.08.2023 р. про підготовку до видачі Свідоцтва про право власності за заповітом.
15 серпня 2023 р. представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , за довіреністю, що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. звернулась до державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) із свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 та зповіт подала заяву про заведення спадкової справи та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
19 серпня 2023 р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) Волохіною О.В. було заведено спадкову справу після померлої ОСОБА_3 .
Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ) Волохіної О.В. від 19 серпня 2023 відмовлено ОСОБА_4 , яка діє по довіреності від імені ОСОБА_1 , що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. 15 серпня 2023 року за реєстром 2018 у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що посвідчений Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою 16 березня 2020 року за реєстровим номером 7- 137 на майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини.
Виявилось, що окрім позивача спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців не зареєстровано та заяв від них про прийняття спадщини померлої ОСОБА_3 не подано.
Позивач вважає, що перебування її в евакуації за кордоном внаслідок активних бойових дій у м. Харкові та необізнаності про існування заповіту на її ім`я поважною причиною не звернення до нотаріуса або консульської установи у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини за заповітом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.
29 грудня 2023 року через канцелярію суду, від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання.
Судом було запитано у Департаменту реєстрації Харківської міської ради довідку про сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно наданої Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.02.2024 станом на 25.03.2022 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..
Крім того, судом було запитано у Другої Харківської міської Державної нотаріальної контори інформацію щодо наявності заповітів та відкритих спадкових справ після смерті ОСОБА_3 .. А також надати інформацію щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця за наявністю.
Згідно наданої відповіді Відокремленого підрозділу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №491П/2023, В матеріалах спадкової справи знаходяться: заява, зареєстрованою в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1092 від 19.08.2023 року, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_1 за довіреністю посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А., 15.08.2023 за реєстром №2081.
Постанова про відмові у вчиненні нотаріальної дії від 19 серпня 2023 за вих.. №1322/02-31/П про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з тим, що спадкоємць пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Інших заяв нема. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

В матеріалах спадкової справи є заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений 16.03.2020 року державним нотаріусом Другої Харківської міської нотаріальної контори Одрінською О.В., за реєстром №7-137, яка заповіла все майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 - задоволено.

Залучено у якості співвідповідача ОСОБА_2 у цивільній справі № 639/7380/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відкладено підготовчий розгляд справи.

Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду.

Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

16 серпня 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника Харківської міської ради, відповідно до якого просив взнати причину пропуску для подачі відзиву на позовну заяву поважною та поновити, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підтверджуються належними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Незнання про існування заповіту не позбавляло позивача права звернутися для отримання правової допомоги та відповідних роз`яснень до нотаріуса.

Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надала. З огляду на вищенаведене, безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що її перебування у Німеччині є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки навіть у період дії воєнного стану в Україні, перебуваючи у безпечному місці, позивач мала змогу звернутися до консульської установи України в Федеративній Республіці Німеччина.

У матеріалах справи відсутні докази, що позивач намагалася скористатися наданим їй правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії. Доказів, які б свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, позивачем не надано, що в свою чергу свідчить про відсутність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини у справі № 639/7380/23.

27 серпня 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, позивач просила відзив відхилити, застосувати висновки Великої Палати Верховного суду, викладені у постанові від 26 червня 2024 року по справі №686/5757/23. Позов задовольнити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України.

04 вересня 2024 року на адресу суду, на виконання вищезазначеної ухвали, від представника позивача адвоката Ніколаєва В.О. надійшла заява про усунення вказаних недоліків.

Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року продовжено розгляд цивільної справи №639/7380/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача адвокат Ніколаєв В.О. надав заяву з проханням справу розглянути у відсутність позивача та її представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Матеріали справи містять заяву представника Територіальної громади м. Харкова в особі ХМР про розгляд справи без участі їх представника.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Так, судовим розглядом було встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.07.2022 року, актовий запис №758 ( а.с. 7).

За життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 склала заповіт, посвідчений 16.03.2020 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Одрінською О.В., зареєстрований в реєстрі №7-137, відповідно до якого, все майно, де б таке не знаходилось, та з чого б воно не складалось та взагалі все, що буде належати на день смерті, та на що за законом матиме право на час смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Харків, про що зроблено відповідний актовий запис №12183 від 04.12.1970 , та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 30.05.1985. Батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 240).

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Харків (а.с. 5).

Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Стаття 1258 ЦК України зазначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ч.3 чт. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про нароження № 131 від 02.04.1963 року. Батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ( а.с. 233).

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова станом на 25.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 41).

Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений законом строк, а не органи місцевого самоврядування. Лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 року по справі № 759/3515/19.

В клопотанні про залучення співвідповідача, зазначено позивачем, що ОСОБА_2 не проживає та не проживав на час відкриття спадщини, тому не прийняв спадщину, незалежно від йог реєстрації місця проживання. Проте доказів, що ОСОБА_2 непроживав на час відкриття спадщини за місцем реєстрації разом із спадкодавцем, позивачем не надано.

Таким чином, є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 є сином спадкодавця ОСОБА_3 , та належним відповідачем у справі, оскільки фактично прийняв спадщину, його місце проживання зареєстроване зі спадкодавцем, проте доказів не проживання та не прийняття спадщини ОСОБА_2 суду не надано, як і доказів відмови від спадщини.

Тому ХМР у цьому випадку як орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або декількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 25 вересня 2022 року.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64 від 22.02.2022 введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

Згідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 28.06.2022, було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Постановою КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини. Водночас норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини є такими, що вводять в оману спадкоємців.

Позивач зазначила, що встановлений законом строк для прийняття спадщини за заповітом пропустила з поважної причини, а саме тому, що на момент виникнення права на спадкування, в Україні було введено воєнний стан, місто Харків перебувало під щільними обстрілами, в зв`язку з чим вона вимушена була евакуюватись до Німеччини.

Відповідно до інформації наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, та відповідно до пунктів 12,15 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасову окуповану територію України або виїхали з такої території» громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 виїхала 31.03.2022, в`їхала 31.07.2023, виїхала 19.08.2023 (а.с.13).

Як зазначила позивач, 31 липня 2023 року вона прибула до Харкова, оскільки після поховання ОСОБА_3 свідоцтво про смерть знаходилось у неї, вона звернулась до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори для з`ясування кола спадкоємців.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73519822 від 09.08.2023 ОСОБА_1 стало відомо про наявність заповіту від імені померлої ( а.с. 9-10).

15 серпня 2023 року ОСОБА_1 надала довіреність ОСОБА_4 на право вчиняти будь які дії від її ім`я (а.с. 6)

З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.08.2023 вбачається, що Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреністю від імені ОСОБА_1 , що посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А. 15 серпня 2023 року за реєстром 2018 у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що посвідчений Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою 16 березня 2020 року за реєстровим номером 7-137 на майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила встановленний законом строк для прийняття спадщини (а.с. 12).

Відповідно до інформації наданої Другою Харківської міською нотаріальною конторою, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №491П/2023, яка містить: - заяву, зареєстровану в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1092 від 19 серпня 2023 року, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_1 за довіреністю посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А., 15.08.2023 року за реєстром № 2081. - Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 серпня 2023 року, за вих. № 1322/02-31/П винесена ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_1 за довіреністю посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А., 15.08.2023 року за реєстром № 2081, про неможливість видати свідоцтво про право на спадНцїну в зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Інших заяв в матеріалах спадкової справи немає.

Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

В матеріалах спадкової справи є заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений 16 березня 2020 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контсри Одрінською О.В., за реєстром № 7-137, яка заповіла все майно - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 47).

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

В подальшому неодноразово строк воєнного стану продовжувався, та він дії до теперішнього часу.

На думку суду, у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 статті 76 ЦПК України зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимогст.1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець за заповітом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який тривав на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався.

З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 28.02.2022) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 29.06.2022), перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Наведене узгоджується з позицією позивача про те, що вона, в установлений законом строк, не подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що діють норми Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У Постанові від 26.06.2024 у справі №686/5757/23, Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке:

- необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права;

- втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини;

- спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини;

- тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування).

Враховуючи загальновідомі події, положення законодавства в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини суд доходить висновку, що позивач звернулась до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості не має, пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, не є спадкоємцем за законом і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові строком на два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи що позивачем визначено двох відповідачів - Територіальну громаду в особі Харківської міської ради та ОСОБА_2 , та останнього суд вважає належним відповідачем, позов підлягає частковому задоволенню в частині вимог до спадкоємця. В частині вимог до Територіальної громади в особі Харківської міської ради позов задоволенню не підлягає.

Також позивач просила у відзиві на позов постановити окрему ухвалу стосовно представника відповідача. Проте суд враховуючи неналежне визначення відповідача та наявність саме права суду, а не обов`язку відповідно до ст. 262 ЦПК України, не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, ч.4 ст. 223, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В частині вимог до Територіальної громади в особі Харківської міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою, АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

- Територіальна громада в особі Харківської міської ради, , місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 25.03.2025.

Суддя С.О. Рубіжний