Справа № 712/1267/25
Провадження № 2/712/1623/25
19 березня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Глущенко І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
Короткий виклад позиції позивача та відповідача
Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь суму виплаченого майнового відшкодування в розмірі 61 104,00 грн та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.03.2023 з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої пошкоджено транспортний засіб - автомобіль «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_1 . Зазначена ДТП визнана страховим випадком. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, то МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому у вказаній сумі, і до нього як до особи, яка відшкодувала шкоду, завдану відповідачем, перейшло право вимоги до відповідача - водія, винуватого в заподіянні шкоди.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення
МТСБУ в особі свого представника ОСОБА_2 звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування.
Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Мотивувальна частина рішення
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, оцінка суду
Відповідно до постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2023 у справі про адміністративне правопорушення, 28.03.2023 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda 625, державний номерний знак НОМЕР_2 (власник ОСОБА_3 ), не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ) під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду, та який в свою чергу будучи некерованим здійснив наїзд на автомобіль Toyota Prado, державний номерний знак НОМЕР_3 (власник ОСОБА_5 ) під керуванням водія ОСОБА_5 , який зупинився попереду, чим порушив п. 2.3б, 12.2, 13.1 ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Винним в ДТП даною постановою визнано ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На дату настання ДТП, щодо автомобіля Mazda 625, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач, поліс цивільно-правової відповідальності, яким би був забезпечений даний транспортний засіб, відсутній.
Згідно із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 29.03.2023 в м. Черкаси на 28.03.2023 на вул. Смілянська відбулася ДТП за участю транспортних засобів: Mazda 625, державний номерний знак НОМЕР_2 ,Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 , Toyota Prado, державний номерний знак НОМЕР_3 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який 29.03.2023 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі звіту про оцінку автомобіля Fiat Doblo від 03.05.2023 № А04-18 встановлено, що вартість матеріального збитку власнику автомобіля складає 42 138,56 грн.
Факт перерахування ОСОБА_4 страхової виплати в сумі 42 138,56 грн підтверджується платіжною інструкцією від 01.06.2023 № 971634.
Спірні відносини виникли з того приводу, що здійснення МТСБУ відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не уклав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, створює підстави для відшкодування винуватцем в порядку регресу для позивача виплаченої ним страхової суми потерпілій особі.
Системний аналіз положень ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення у цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (у т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).
Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди.
Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.
Статті 1187, 1188 ЦК України регулюють відносини, що виникли зі спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу зазначену у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.
Норма ст. 1187 ЦК України визначає особливим суб`єктом, відповідальним за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом.
Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Крім того, відповідно до ч. 40.3 ст. 40, ч. 41.4. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.
Бюро за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Згідно із положеннями п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту ст. 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто, є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17).
Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
МТСБУ відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за винного водія транспортного засобу Mazda 625, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь ОСОБА_4 в розмірі 42 138,56 грн та за послуги аваркома (експерта) 1 450,00 грн, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 43 588,56 грн.
При цьому, станом на час розгляду справи, відшкодування спричиненої шкоди відповідачем не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в указаній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Проте суду не надано доказів, які б підтверджували підстави для здійснення вказаних виплат та обґрунтованість їх розміру (заяви на виплату до МТСБУ, звіт про оцінку автомобіля тощо).
Ураховуючи відсутність належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог щодо зазначених виплат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача коштів у сумі 16 165,51 грн на користь ОСОБА_5 та 1 350,00 грн за оплату послуг аварійного комісара (експерта) ФОП ОСОБА_6 .
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн підтверджується платіжною інструкцією від 08.01.2025 № 217755.
Ураховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково на 71,3 % від загального розміру позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в загальному розмірі 2 159,00 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19.03.2025.

Сторони у справі:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02653.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Пономар