Провадження № 2-н/761/268/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР СЕРВІСУ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025р. представник заявника звернувся до суду, в порядку наказного провадження з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 25 259,79 грн.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення.

Згідно з ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінсту чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Однак до заяви про видачу судового наказу заявником не додано доказів надсилання такої заяви з додатками іншому учаснику справи (боржнику).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч. 1, 3 ст. 163 ЦПК України).

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Згідно п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Судом встановлено, що ТОВ «Центр Сервісу» звернулося до суду зі заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви про видачу судового наказу заявником додано, зокрема, розрахунок заборгованості за вищезгаданою адресою за період часу з січня 2022р. по лютий 2025р., копію тимчасового договору №201/291 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного 14 травня 2021р. між ТОВ «Центр Сервісу» та співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні, і відсутність у боржника можливості заперечувати проти таких вимог на стадії їх розгляду судом, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи мають містити вичерпні відомості про підстави та час виникнення у заявника права вимоги, а також її розмір.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу ТОВ «Центр Сервісу», вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг заявник обгрунтовував, посилаючись на те, що між заявником та боржницею укладено Тимчасовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого ТОВ «Центр Сервісу» здійснює управління житловим комплексом та забезпечення належної його експлуатації.

Як вбачається зі змісту вказаного договору, даний договір укладено з боржницею як співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому зазначений договір не містить умов, що вказана адреса є будівельною (не остаточною, а такою, що присвоюється на період будівництва) адресою і в подальшому підлягає уточненню або може змінюватися.

За таких обставин, оскільки адреса об`єкта нерухомого майна, за якою згідно доводів ТОВ «Центр Сервісу» надавалися житлово-комунальні послуги ( АДРЕСА_1 ), є різною в договорі та розрахунку заборгованості, при цьому сам договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком як основна підстава видачі судового наказу, укладено заявником щодо об`єкта житлової нерухомості за іншою адресою ( АДРЕСА_2 ), суд приходить до висновку, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Разом з тим, згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обгрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, про що зазначається у судовому наказі.

Тобто, наразі суд не вправі розглядати обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (оцінювати правильність та обґрунтованість розрахунків).

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу згідно з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.165, 166, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР СЕРВІСУ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА