Суддя Попова В. О.
Справа № 644/6808/24
Провадження № 2/644/1480/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

25 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

У С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника Котишин І.Б., яка діє на підставі довіреності від 29.04.2024, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 010/0462/82/0269094 від 12.12.2017 у розмірі 16 998 грн 90 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено заяву про надання Кредиту «Кредитна картка» №010/0462/82/0269094 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 5 400 грн 00 коп. строком на 48 місяців. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку. Однак, в порушення положень кредитного договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідачки утворилася заборгованість за кредитним договором. 20.07.2023 ПАТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №114/2-63-F, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Райффайзен Банк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/0462/82/0269094 від 12.12.2017. Отже, всупереч умов кредитного договору відповідачка тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідачки перед позивачем становила 16 998 грн 90 коп., з яких: · заборгованість за тілом кредиту 16998 грн 90 коп., заборгованість за відсотками 0 грн, · заборгованість за пенею 0 грн. Позивачем неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів, зокрема повідомлення - вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 010/0462/82/0269094. Також 22.05.2024 відповідачці було направлено досудову вимогу про погашення кредитної вимоги, яка не виконана. У зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2024 року позовну заяву прийнято, провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. 20.03.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача Котишин І.Б. подана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією за місцем її реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв, клопотань тощо до суду від відповідачки не надходило.

Відповідачка з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не зверталась. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.

Зі змісту п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачкою жодних відомостей щодо зміни її місця проживання/перебування.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачки про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідачка не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 12.12.2007 між ПАТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №010/0462/82/0269094 шляхом підписання Заяви про надання кредиту «Кредитна картка» №010/0462/82/0269094 (тип кредиту кредитування рахунку).

Відповідно до умов договору, ПАТ «Райффайзен Банк» надало відповідачці грошові кошти, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операції за картковим рахунком або шляхом договірного списання банком коштів кредиту з карткового рахунку у випадках, визначених договором (п.п. 1.1.). Максимальний ліміт кредиту - 200 000 грн (п.п. 1.2); розмір поточного ліміту на дачу підписання Заяви 5 400 грн (п.п. 1.3.); строк кредиту 48 місяців, починається з 12.12.2017 та закінчується 12.12.2021 (п.п. 1.4.); процентна ставка фіксована 45 % річних (п.п. 1.5.).

Крім того, 12.12.2017 відповідачкою ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», в якому викладені всі істотні умови кредитування.

На підтвердження виникнення між ПАТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 кредитних правовідносин, позивач, надав: копію Заяви про надання кредиту «Кредитна картка» №010/0462/82/0269094 від 12.12.2017, копію Заяви на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» від 12.12.2017, копію Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» від 12.12.2017, копію розписки ОСОБА_1 про отримання картки від 12.12.2017. Зазначені документи підписано ОСОБА_1 власноруч.

Згідно з наданим розрахунком АТ «Райффайзен Банк», заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.01.2024 становить 16 998 грн 90 коп., яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом в розмірі 9 100 грн 00 коп. та заборгованості недозволеним овердрафтом у розмірі 7 898 грн 90 коп.

З аналізу викладеного слідує, що з укладанням договору, у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах, встановлених умовами договору.

Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань.

20.07.2023 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір про відступлення права вимоги № 114/2-63-F, згідно умов якого, відповідно до ст. 512-519 ЦК України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. За цим договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелей заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до Договору (п.п. 2.1., 2.2.).

Первісний кредитор не пізніше 5 робочих днів з дати отримання від нового кредитора коштів у розмірі загальної вартості прав вимог, сформованого портфеля заборгованості згідно п. 3.2. Договору, готує та направляє на підписання новому кредитору в письмовій формі Реєстр Боржників, яким фіксується відступлення прав вимоги за сформованим портфелем заборгованості. Новий кредитор в цей же день підписує Реєстр боржників, проставляє печатку та повертає його первісному кредитору. Дата підписання Реєстру боржників відповідає даті відступлення прав (п. 2.3.3).

Крім того, 30.05.2024 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладена Додаткова угода № 2, якою усунуто технічна помилка в даті кредитного Договору та ПІБ боржника, що була допущена в Реєстрі боржників від 17.01.2024, 15.12.2023, 22.11.2023, 24.10.2023, 21.09.2023 при відступлені прав вимоги за кредитами згідно Договором.

Відповідно до копії витягу з Додатку 1 до Додаткової Угоди № 2 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-63-F від 20.07.2023, новий кредитор прийняв відповідні права вимоги за кредитним договором №010/0462/82/0269094 від 12.12.2017, де боржником є ОСОБА_1 .

Згідно п. 2.7. Договору, відступлення прав вимоги за Договором здійснюється без згоди боржників за кредитними договорами та/або поручителів за договорами забезпечення.

Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором №010/0462/82/0269094 від 12.12.2017.

Відповідно до п. 2.8.Договору про відступлення права вимоги, протягом 10 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за цим Договором первісний кредитор здійснює розсилку повідомлень боржникам та поручителям про відступлення новому кредитору прав вимоги, підготовлені за формою згідно з Додатком № 4, 4-1 до цього Договору.

Як вбачається з списку № 4 відправлення Укрпошти, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направив відповідачці ОСОБА_1 повідомлення-вимогу по кредитному договору №010/0462/82/0269094, в якому повідомив про відступлення права вимоги за зазначеним договором та про необхідність сплатити суму боргу в розмірі 16 998 грн 90 коп. із зазначенням реквізитів.

22.05.2024 за вих. № 23323044, на адресу ОСОБА_1 була направлена досудова вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №010/0462/82/0269094, надавши можливість протягом 7 днів добровільно погасити заборгованість у сумі 16 998 грн 90 коп.

Однак у визначені строки відповідачкою зазначені вимоги не виконані.

Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Виходячи з викладеного, в судовому засіданні підтверджено факт відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №010/0462/82/0269094 від 12.12.2017 від АТ «Райффайзен Банк» до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» до боржниці ОСОБА_1 .

Суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача.

Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила платежів для погашення кредитної заборгованості ані на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», ані на рахунок попереднього кредитора - АТ «Райффайзен Банк».

У відповідності до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

Згідно зі ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту), проценти за користування кредитними коштами у встановленому Договором розмірі не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №010/0462/82/0269094 від 12.12.2017 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України , суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, НОМЕР_2 , банк отримувач АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації: м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 3-й поверх) заборгованість за кредитним договором №010/0462/82/0269094 від 12.12.2017 у розмірі 16 998 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, НОМЕР_2 , банк отримувач АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації: м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 3-й поверх) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення (заочне) складено 25.03.2025.

Суддя В.О. Попова