532/51/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Галушко С. С.

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В:

07 січня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 144 434,36 грн.

У обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 вересня 2020 року стягнуто із відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 10 червня 2020 року.

У зв`язку з несплатою аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у повному обсязі, станом на 01.01.2025 року за відповідачем рахується заборгованість за аліментами на суму 144 434,36 грн, яка підтверджена відповідним розрахунком державного виконавця Кобеляцького ВДВС від 03.01.2025 року за №64359873.

Оскільки саме з вини відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів, тому з нього підлягає стягненню неустойка (пеня) за невиконання або невчасне виконання обов`язку зі сплати аліментів. Оскільки розмір пені за прострочення сплати аліментів за період із 10.06.2020 року по 31.12.2024 року, який складає 1 503 337,41 грн, не може перевищувати розміру заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період, тобто 144 434,36 грн, тому позивач прохає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 144 434,36 грн.

Також позивач прохає стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 березня 2025 року постановлено ухвалити заочне рішення.

Позивач, ОСОБА_1 , а також її представник, адвокат Галушко С. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує повністю та прохає задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2020 року шлюб, зареєстрований 02 вересня 2006 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано (а.с. 11).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 вересня 2020 року у справі № 532/1101/20 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 10 червня 2020 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с. 12-13).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно виконавчого листа № 532/1101/20 від 15.10.2020 року, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини, щомісячно, на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи із 10.06.2020 року, ОСОБА_2 станом на 01.01.2025 року має борг зі сплати аліментів у розмірі 144434,36 грн (а.с. 15). Нарахування заборгованості здійснено за період червень 2020 року (21 день) по грудень 2024 року.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року по справі №278/725/20 сформульовано висновок, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року по справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року по справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року по справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, в який вони мали бути сплачені.

Верховний Суд, враховуючи принцип розумності, вважає, що оскільки пеня змінна величина, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується (постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з 10.06.2020 року по 31.12.2024 року загальний розмір неустойки (пені) по аліментах становить 1 503 337,41 гривень. За періоди, що починалися тими місяцями, в яких фактично здійснювалася сплата аліментів, пеня не нараховувалася.

Доданий позивачем до позову розрахунок пені узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року по справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), тому суд визнає його як належний доказ по справі та покладає його в основу судового рішення, оскільки він не викликає сумніву в суду.

Враховуючи, що сума заборгованості по аліментам станом на 01.01.2025 року становить 144 434,36 грн, а розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2020 року по 31.12.2024 року, що складає 1 503 337,41 грн і не може перевищувати розміру заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період, тобто 144 434,36 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 144 434,36 грн.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 144434,36 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру, розмір судового збору складає 1 відсоток ціни позову та не може бути меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено повністю та з відповідача підлягає стягненню 144434,36 грн, а отже судовий збір відповідно до ціни позову має становити 1444 грн.

Також судом установлено, що позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, надано суду договір про надання правничої допомоги № 4 від 06 січня 2025 року, укладений між позивачем, ОСОБА_1 та адвокатом, Галушко Сергієм Станіславовичем, акт № 1 приймання-передачі правничих послуг від 06.01.2025 року, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, відповідно до якого узгоджений між сторонами ( ОСОБА_1 і ОСОБА_7 ) розмір витрат на правову допомогу складає 5000 грн, а також письмові докази фактичної їх оплати на вказану суму (а.с. 21-24).

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період із 10 червня 2020 року по 31 грудня 2024 року у розмірі 144 434,36 (сто сорок чотири тисячі чотириста тридцять чотири гривні тридцять шість копійок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1444 (одна тисяча чотириста сорок чотири) гривні.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя