Справа № 159/1719/25
Провадження № 2/159/883/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська федерація, м. Москва, вул. Житня, буд.14, будівля 1) про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (далі відповідач) про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17, виснувала, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Отже, особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи) звільняються від сплати судового збору у справах щодо захисту їх прав передбачених статтями 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Предметом поданого до суду позову є стягнення моральної шкоди, право на яке не передбачене статтями 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому до позовної заяви необхідно додати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру «стягнення моральної шкоди».

Позивач вказав ціну позову 500 000,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звертаючись з позовною заявою повинен був сплатити судовий збір у розмірі 5000,00 грн ((500000,00 грн х 1%).

Однак, позивачем не додано документ, який свідчить про сплату судового збору.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 5000,00 грн та подати до суду документ, який свідчить про сплату судового збору.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає вимогам зазначеним у ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, заявнику необхідно усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, про що повідомити позивача і надати йому десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Попередити позивача та її представника, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяР. Я. Смалюх