Справа №: 398/1439/25
провадження №: 2-о/398/138/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" березня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 строком на шість місяців. В обґрунтування заяви зазначила, що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_2 , який чинив відносно неї домашнє насильство. Наразі відносини припинено, проте ОСОБА_2 не припиняє принижувати заявника, ображає публічно та у приватні повідомлення, вимагає гроші. Конфлікти супроводжуються приниженням, образами, погрозами, що негативно впливає на її здоров`я. Відносно кривдника поліцією 26 січня 2025 року був винесений терміновий заборонний припис серії АА № 621613, складено декілька адміністративних протоколів за ст. 173-2 КупАП та притягнуто судом до адміністративної відповідальності. Крім того зазначає, що відносно ОСОБА_2 05 березня 2025 року був винесений повторний терміновий заборонний припис серії АА № 621805. На підставі зазначеного заявник просить суд встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом шести місяців наближатися ближче, ніж на 100 метрів до місця її проживання, роботи, інші місця часто відвідуванні заявником, особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести телефонні переговори з нею, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою від 19 березня 2025 року справу призначено до розгляду на 20 березня 2025 року.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що підтримує заяву в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 26 січня 2025 року серія АА № 621613, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства сексуального та психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , було накладено заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а також зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи. Вказаний припис винесено строком на 10 діб, з 20 год. 00 хв. 26 січня 2025 року до 20 год. 00 хв. 26 лютого 2025 року.

Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 05 березня 2025 року серія АА № 621805, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , було накладено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Вказаний припис винесено строком на 1 добу, з 13 год. 20 хв. 05 березня 2025 року до 13 год. 20 хв. 06 березня 2025 року .

Відповідно до постанови судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/334/25 від 03 березня 2025 року, 20 грудня 2024 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ображав грубою нецензурною лайкою співмешканку ОСОБА_1 , хватав за грудки та вдарив по обличчю, на зауваження не реагував, своїми діями завдав ОСОБА_1 , психологічного та фізичного болю, а саме ображав, погрожував, штовхав, щипав, тим самим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень 00 копійок.

Відповідно до листа начальника Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області розглянуто заяву ОСОБА_1 з приводу отримання тілесних ушкоджень, а саме забій грудної клітини, забій носа, параорбітальна гематома обох очей, діагноз ЗЧМТ, як звернення громадян.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України регламентовано, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Зі змісту ст. 350-4 ЦПК України вбачається, що в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

З огляду на наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від домашнього насильства та потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи викладене, оцінивши усі докази в сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявниця, шляхом видачі обмежувального припису, встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

Крім цього, згідно із ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 350-5, 350-6, 354, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис: ОСОБА_2 , задовольнити.

Видати відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) обмежувальний припис, яким протягом шести місяців заборонити ОСОБА_2 :

- наближатися ближче, ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборона особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборона вести листування, телефонні переговори (тому числі смс-повідомлення) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також відповідну державну адміністрацію та виконавчий орган міської ради за місцем проживання заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 );

заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено 20 березня 2025 року.

Суддя І.П. Шинкаренко