№ 2/183/2197/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2025 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
за участі секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-
03 грудня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання.
В обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 180-183, 191, 199, 200 СК України позивач зазначає, що 03 червня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2009 року, з відповідача починаючи з 19 грудня 2008 року були стягнуті аліменти до досягнення дитиною повноліття, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Син ОСОБА_4 , продовжує навчання у ВСП «Новомосковський фаховий коледж УДУНТ» на 3 курсі за спеціальністю «Галузеве машино будівництво» за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою: за спеціалізацією «Обслуговування та ремонт обладнання металургійних підприємств». Оскільки син ОСОБА_4 навчається на стаціонарі, ніякого джерела доходів не має. Відповідач батько дитини, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. У зв`язку з навчанням син не має можливості працювати, не має інших джерел доходу, але має витрати пов`язані з навчанням. Відповідач фізично здоровий, працездатний, отримує дохід, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 20 січня 2025 року відкрито провадження у справі.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала при цьому заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, причина неявки не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім.
Відповідно до довідки № 35 від 07 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 дійсно навчається у ВСП «Новомосковський фаховий коледж УДУНТ» на 3 курсі зі спеціальності «Галузеве машинобудування» на бюджетній основі з 01.09.2022, Термін навчання до 30 червня 2026 року.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступних норм законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.
При цьому, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Доказів на підтвердження негативного стану здоров`я відповідача та позивача суду не надано. Доказів того, що син працевлаштований, отримує самостійні доходи та у зв`язку з графіком навчання має можливість отримувати дохід відповідачем суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку про потребу позивача у матеріальній допомозі та спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається.
Визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного.
Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).
Позивач просить стягнути аліменти в частці від заробітку відповідача. При цьому, доказів на підтвердження негативного матеріального становища та стану здоров`я відповідача та позивача, які б могли мати істотне значення для визначення розміру аліментів суду не надано.
Внаслідок викладеного, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення навчання повнолітнім сином у навчальному закладі.
Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 03 грудня 2024 року.
Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення ОСОБА_3 навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 03 грудня 2024 року до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2026 року включно, а за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока