КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3122/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Васюка Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у складі судді Пономаренко Н.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом у якому просила виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення; визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі адвокат Васюк М.М. в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 06 травня 2024 року адвокатом Васюком М.М. було надіслано клопотання, в якому останній, просив проводити розгляд справи № 761/42208/19 без участі представника позивачки.

Вказує також, що 19 червня 2024 року представником ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду м. Києва було подано заяву про розгляд справи №761/42208/19 без участі представника позивачки або відкласти розгляд справи на іншу дату.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не вірно встановив те що позивачка ухиляється від відвідування судових засідань і не подає заяви про розгляд справи без її участі.

Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що у даній справі закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, тобто, розгляд справи перебував на стадії підготовчого процесу, та дійшов необґрунтованого висновку про застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Крім того вважає, що суд першої інстанції був зобов`язаний відкласти розгляд справи, адже судові повістки ОСОБА_1 були вручені не належним чином. До цього ж, заяви про розгляд справи без участі позивачки та її представника судом були залишені без уваги.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, представника третьої особи у прийнятті рішення поклався на розсуд суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи в судові засідання на 06 травня 2024 року та 20 червня 2024 року, але у вказані судові засідання повторно не з`явилася, свого представника не направила, при цьому явку позивача в судове засідання була визнана судом обов`язковою.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що не відповідають обставинам та даним, які містяться в матеріалах справи і вимогам процесуального закону.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша та п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має електронного кабінету, та технічної можливості повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що "залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо".

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у справі й призначено її розглядом в підготовче судове засідання на 04 лютого 2020 року (а.с. 40-42 т.1).

В подальшому ухвалою цього ж суду від 05 червня 2023 року підготовче судове засідання закрито й справу призначено до судового розгляду по суті в загальному провадженні (а.с. 191 т.1).

Убачається, що суд визнав повторною неявку в судові засідання 06 травня 2024 року та 20 червня 2024 року.

Про розгляд справи 06 травня 2024 рокупредставник позивача був повідомлений (а.с. 61 т.1).

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази на спростування тверджень апеляційної скарги про відсутність правових підстав до залишення поданого по справі позову без розгляду з підстав відсутності доказів належного повідомлення позивачки про призначення справи для розгляду на 08 год 20 червня 2024 року.

Так, судова повістка про засідання 20 червня 2024 року не отримана позивачкою, про що міститься конверт з відмоткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 87-88 т.2).

У справі міститься довідка про доставку повідомлення позивачці та її представнику Васюку М.М. у додаток «Viber» щодо документу "Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій" на 20 червня 2024 року - 08 год, сформовані 06 травня 2024 року (а.с. 93-94 т.2).

Однак, матеріали справи не містять заяви, а ні позивачки, а ні її представника про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою засобів мобільного зв`язку.

Отже, долучена до справи довідка про доставку повідомлення, складена невідомою відповідальною особою щодо повідомлення за номером телефону про зазначений розгляд справи, не є належним повідомленням, оскільки не було передумов, передбачених частинами 9, 13 статті 128 ЦПК, для застосування такого способу сповіщення учасника справи про судовий розгляд, адже у матеріалах справи немає відповідних заяв про виклик до суду за допомогою засобів мобільного зв`язку. Те ж саме правило стосується і мобільного додатку "Viber".

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі № 495/6258/20 вказано, що "можливість повідомлення учасника справи, зокрема, за допомогою засобів мобільного зв`язку передбачена у частинах дев`ятій, тринадцятій статті 128 ЦПК України. Відповідно суд може повідомляти учасника справи про розгляд справи з використанням засобів мобільного зв`язку шляхом надіслання текстових повідомлень виключно за наявності відповідної письмової заяви такого учасника справи. Проте, у справі, що переглядається, у суду апеляційної інстанції не було умов, передбачених частинами дев`ятою, тринадцятою статті 128 ЦПК України, для застосування такого способу сповіщення особи про апеляційний розгляд, адже ЦПК України не передбачає термінової необхідності у розгляді цієї справи та в матеріалах справи немає відповідної заяви про виклик відповідача до суду за допомогою засобів мобільного зв`язку. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 666/6309/13-ц (провадження № 61-1121св22), від 10 листопада 2022 року у справі № 440/222/19 (провадження № 61-8993св22) та від 31 січня 2023 року у справі № 693/812/21 (провадження № 61-11611св22)".

Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що судом порушено норми процесуального права колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Васюка Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати кладення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 березня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: