Справа № 466/2193/25
Провадження № 6/466/51/25
У Х В А Л А

«12» березня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про заборону Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції приймати до виконання судовий наказ у цивільній справі №466/2193/25,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Львова 07 березня 2025 року у цивільній справі №466/2193/25 про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей;

- заборонити Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції приймати до виконання судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Львова 07 березня 2025 року у цивільній справі №466/2193/25.

Дослідивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 березня 2025 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ №466/2193/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину; стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 06 березня 2025 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

У частині 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси заявника власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

При цьому, звертаю увагу на те, що стягнення коштів за оскаржуваним наказом здійснюється на забезпечення повсякденного утримання дитини, і тимчасове зупинення виконання судового наказу може негативно вплинути на забезпечення, передбачених ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», її прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виходячи з наведеного, вважаю, що необхідно відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про заборону Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції приймати до виконання судовий наказ у цивільній справі №466/2193/25.

Керуючись ст. 258-260, 432 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

у задоволені клопотання ОСОБА_1 про заборону Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції приймати до виконання судовий наказ у цивільній справі №466/2193/25 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. Б. Глинська