РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 572/5396/23

Провадження № 22-ц/4815/358/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач за первісним позовом,

відповідач за зустрічним позовом Акціонерне товариство «Таскомбанк»

відповідач за первісним позовом,

позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2024 року у складі судді Ведяніної Т.О., постановлене в м. Сарни Рівненської області о 10 годині 10 хвилин, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги обгрунтоввувало тим, що 05 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Умови договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020 року, які розміщені на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Відповідно з п.2.2 Кредитного договору, цей договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов паспорту кредиту №5044433 та Кредитного договору від 05.11.2020 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 93 523,15 грн., строк користування 48 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 1,50% від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. 20 вересня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу №200921. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №200921 від 20.09.2021 року позивач є новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № від 05.11.2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 31.10.2023 року має заборгованість в сумі 109 430 грн. яку добровільно не погашає, зв`язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом. Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 05 листопада 2020 року в сумі 109430,730 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 83623,70 грн., заборгованість по річних процентах 12,69 грн., заборгованість по щомісячних процентах в сумі 25794,34 грн. та судові витрати у справі.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Таскомбанк» про визнання недійсним договорів та захист прав споживачів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що жодних доказів отримання повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні матеріали справи не містять. В кредитному договорі зазначено невірно її адресу. Вона не ознайомлена та не давала згоди щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором. Документи про відступлення права вимоги надано суду у ксерокопіях, які не засвідчені у встановленому порядку, а відтак не відповідає вимогам допустимості доказів. Конкретно обсягу прав, які передані за Договором, не визначено, так само як те, , на яких умовах та в якому обсязі у відповідача виникло право вимоги до позивача, тобто в договорі відсутня умова про предмет цього договору. Укладенням договору порушується її охоронюваний інтерес , а сторони змінили суб`єктний склад Договору. Крім того, кредитний договір містить положення про стягнення штрафу та пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності, що є незаконним. Оскаржуваний договір містить несправедливі умови, які суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». В силу ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитна спілка не повинна включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що даний договір був укладений саме під впливом тяжкої для неї на той час обставини. Вона має другу групу інвалідності, їй надано статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи першої категорії. Незадовго до дня отримання нею кредиту, у неї сталося різке погіршення стану її здоров`я, в зв`язку з чим вона потребувала невідкладного лікування, для чого були потрібні кошти, які вона вирішила позичити. При цьому, вона дуже пригнічена і була змушена на вкрай невигідних для неї умов звернутися до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за наданням їй вищезазначеного кредиту. Протягом 2021 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «ОПЛ с.Орлівка» в зв`язку з тривожним депресивним розладом з психотичними симптомами вірогідно психогенного генезу і у зв`язку із незавершеною суїцидальною спробою. Причиною цих подій став даний кредит, який вона не змогла повернути. Після проходження курсу лікування у неї було діагностовано підвищену шкалу невротичної тріади. Стверджує, що недійсність договору існувала вже в момент його укладення, що є підставою визнання його недійсним. Просила визнати недійсним договір № від 05.11.2020 року, укладений між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»; визнати недійсним договір факторингу №200921 від 20.09.2021 року, укладений між ТОВ ««Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк».

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2024 року задоволено позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за Кредитним договором від 05 листопада 2020 року у розмірі 109 430 гривень 73 копійки, з яких: 83623,70 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12,69 грн. заборгованість по річних процентах, 25 794,34 грн. заборгованість по щомісячних процентах, а також судовий збір за подання позову в розмірі 2 684 гривень 00 копійок.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання недійсним договорів та захист прав споживачів відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісних позовних вимоги вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, передбачених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем як позичальником дотриманий не був.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» вмотивоване відсутністю належних, достатніх, достовірних доказів порушення Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні, а також відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що дії ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» при укладанні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню ОСОБА_1 або про наявність у таких діях умислу, спрямованого на введення її в оману. Судом також враховано, що ОСОБА_1 як споживач не скористалася своїм правом протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин, що свідчить про те, що вона погоджувалася з усіма умовами договору та не вважала їх такими, що порушують її інтереси або є несправедливими.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», вмотивоване передбаченою законом можливістю заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), та обгрунтоване відповідними доказами на підтвердження укладення договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року, зокрема, реєстром прав вимоги, актом прийому передачі реєстру прав вимоги, які підписані фактором та клієнтом, а також меморіальним ордером про перерахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує правомірність стягнення з неї судового збору та стверджує, що на неї поширюються пільги, визначені ст.5 Закону України «Про судовий збір» як інваліда ІІ групи. Що стосується суті первісних позовних вимог, то вважає безпідставним їх задоволення місцевим судом. Пояснює, що 05 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та нею був укладений кредитний договір №, та за умовами паспорту кредиту їй надано грошові кошти, а 20 вересня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу №200921. Наголошує, що відповідно до виписок по кредитному договору від0 5 листопада 2020 року станом на 20 вересня 2021 року нею було сплачено 9899 грн 45 коп, тобто на момент укладення договору відступлення права вимоги ще не виникло заборгованості між первісним кредитором та боржником, а тому у первісного кредитора не виникло право вимоги за кредитним договором за зобов`язаннями, яке він міг би передати АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги. Зазначає, що відсутні докази отримання нею розрахунку сукупної вартості кредиту, а також не надано належних первинних фінансових документів про отримання кредитних коштів. Зауважує, що кредитний договір хоча й містить її особистий підпис, проте не містить погоджених сторонами відсотків за користування кредиту. Додає, що натомість такі дані містить паспорт кредиту, однак відсутні підстави вважати, що підписуючи паспорт кредиту, вона погоджувала зазначений в ньому розмір процентів за користування кредитними коштами, з огляду на те що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означають укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Зазначає, що матеріали справи не містять безсумнівних доказів погодження істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, а тому наданий позивачем розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного боржником зобов`язання. Зауважує також про відсутність доказів отримання нею повідомлення про заміну кредитора у зобов`язання. Вважає положення оскаржуваного договору такими, що містять несправедливі умови, які суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Пояснює, що оскаржуваний договір був укладений нею під впливом тяжкої для неї на той час обставини: вона перебуває на обліку в сімейного лікаря з приводу бронхіальної астми (ІІІ група прогресуюча гормонозалежна форма, тяжкий перебіг), дихальна недостатність, серцева недостатність, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, ризик ІІ ступеня та у зв`язку з наявними у неї хворобами, які пов`язані із наслідками аварії на Чорнобильській АЕС має ІІ групу інвалідності, їй надано статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи І категорії. Додає, що незадовго до дня отримання кредиту в неї сталося різке погіршення стану здоров`я, в зв`язку з чим вона потребувала невідкладного лікування, на яке потрібні були кошти, котрі вона вирішила позичити, а тому в стані пригнічення була змушена на украй невигідних для себе умовах звернутися до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за наданням кредиту. Вказує, що упродовж 2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «ОПЛ с.Орлівка» в зв`язку з тривожним депресивним розладом з психотичними симптомами вірогідного психогенного генезу у зв`язку з незавершеною суїцидальною спробою. Стверджує, що причиною цих подій став кредит, який вона не змогла повернути, та діями колектора в інтересах кредитодавця, а по закінченню курсу лікування у неї було діагностовано підвищену шкалу невротичної тріади. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог: визнати недійсним договір № від 05.11.2020 року, укладений між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»; визнати недійсним договір факторингу №200921 від 20.09.2021 року, укладений між ТОВ ««Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк».

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Акціонерне товариство «Таскомбанк» вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 93523,15 грн. на 48 місяців (пункт 1.2).

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 5044433, який є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами пункту 1.4 кредитного договору, підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, так і суми грошових коштів за наступними реквізитами: 87603,35 грн. на погашення поточної заборгованості за кредитним договором № від 20.05.2020; 800 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №-ЛО від 05.112020; 200,00 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU від 05.11.2020; 4919,80 оплата страхового платежу за договором страхування №-С від 05.11.2020 року.

Всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та на Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» в редакції від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір (пункт 2.1 кредитного договору).

Пунктом 2.2 вказаного договору передбачено, що цей Договір, Паспорт кредиту № 5044433 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» в редакції від 04.05.20210 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав.

Кредитний договір підписано позичальником власноручно.

До укладення кредитного договору позичальник ОСОБА_1 ознайомилася та підписала Паспорт кредиту № 5044433, який містить основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника (встановлено розмір процентів 0,01% річних) ; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів)); додаткову інформацію, яка включає наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань з кредитним договором у вигляді штрафу та пені.

Відповідно до розділу 8 Паспорту кредиту, наведена в ньому інформація зберігає чинність до дати припинення договору.

Судом також встановлено, що Договором факторингу №2000921 від 20 вересня 2021 року укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» відповідно до пункту 2.1 якого у відповідності до умов цього Договору фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором Перелік позичальників, підстави виникнення Права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору та підписується одночасно з ним.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № №2000921 від 20 вересня 2021, АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № від 05.11.2020 в загальному розмірі 87834,30 грн. з яких: 75990,70 грн. заборгованість по тілу кредиту; 0,73 грн. заборгованість по відсотках; 1402,85 грн. заборгованість по за щомісячними відсотками; 7633, грн. сума простроченої заборгованості за тілом,1,32 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками, 2805,70 грн. сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками.

04 травня 2023 року надіслало відповідачу повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення коштів за кредитним договором у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, яку останньою було залишено без належного реагування.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки перед позивачем, яка виникла на підставі кредитного договору станом на 31 жовтня 2023 року, становить 109430,73 грн. та складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 83 623,70 грн., заборгованості по річних відсотках в сумі 12,69 грн., заборгованості по щомісячних відсотках в сумі 25 794,34 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Покликання апелянта ОСОБА_1 на недійсність укладеного між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитного договору з міркувань невідповідності його умов вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а також у зв`язку з укладенням його під впливом тяжких обставин для неї, апеляційним судом оцінюються критично.

Так, згідно роз`яснень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Посилання апелянтки на те, що вона уклала договір кредиту під впливом тяжкої для неї обставини, зокрема тієї, що вона хворіла, не можуть слугувати для визнання недійсним договору кредиту, адже будь-які докази того, що саме в момент укладення вищевказаного договору кредиту ОСОБА_1 мала розлади психіки і не могла керувати своїми діями, відсутні.

Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» при укладанні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню ОСОБА_1 , а також про наявність у таких діях умислу, спрямованого на введення його в оману.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невідповідність кредитного договору положенням Закону України «Про захист прав споживачів», то вони не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору включає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників.

Судом встановлено, що укладаючи договір, сторони досягли згоди з усіх його істотних умов. Договір укладено у письмовій формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Згідно ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав передбачених ст. 230 ЦК України та ст.ст. 11, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач в силу положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог. Однак жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили укладення договору під впливом обману позивачем за зустрічним позовом не надано, а судом не встановлено.

Відповідно ч. 2 ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до вставленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач має право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин.

Таке ж правило продубльоване у п. 2.10 Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», де зазначено, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від кредитного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від кредитного договору позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору.

Судом безспірно встановлено і апелянткою також не оспорюється, що вона не скористалася вищевказаним правом відмови, що, у свою чергу, свідчить про її згоду з усіма умовами договору та в момент укладення договору не вважала їх такими, що порушують її інтереси або є несправедливими.

Позивачка при укладенні договору ознайомилася з текстом та свою згоду з його умовами скріпила особистим підписом, а також сторони визначилися із розміром процентної ставки, тобто позичальнику була надана інформація щодо істотних умов договору, а тому порушень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не доведено.

Як вбачається зі змісту оспорюваного договору в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договору, відповідно до вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, зокрема, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Що стосується покликань апеляційної скарги про неправомірність укладення договору відступлення права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до Акціонерного товариства «Таскомбанк», то вони апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать обставинам та матеріалам справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження укладення договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» надало Реєстр прав вимоги, Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги, які підписані фактором та клієнтом, а також меморіальний ордер про перерахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги. Ці докази є належним і достовірним підтвердженням виникнення у позивача права вимоги до відповідачки за Кредитним договором № від 05 листопада 2020 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що оскільки вона не була повідомлена про зміну кредитодавця, то у неї відсутній перед ним обов`язок погашення заборгованості за кредитом, спростовуються нормами закону та відповідною судовою практикою, а тому апеляційним судом відхиляються.

Так, згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом

на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції по суті позовних вимог, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення суду по суті позовних вимог підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судового збору за подання позову в розмірі 2 684 гривень 00 копійок.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 02.12.2021р., а відтак стягнення із неї судового збору цьому спорі є незаконним.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судового збору за подання позову в розмірі 2 684 гривень 00 копійок скасувати.

Судовий збір, сплачений Акціонерним товариством «Таскомбанк» при зверненні з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 684 гривень 00 копійок, компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У решті рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Шимків С. С.