Провадження № 2/761/820/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації невикористаної відпустки, компенсації при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даний позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. З 13 жовтня 2010 року по 02 червня 2022 року позивач, перебував в трудових відносинах з АТ «Міжнародний резервний банк» (який є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Сбербанк», Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», закритого акціонерного товариства «Банк НРБ», Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк НРБ -Україна»). Зазначене підтверджується Наказом про прийняття на роботу № 513-П від 13.10.2010 року. 02 червня 2022 року позивача було звільнено з займаної посади начальника відділу фінансового аналізу та управлінської звітності Фінансового управління, згідно з наказом АТ «МР Банк» №301/лк від 13.05.2022р. у зв`язку з ліквідацією підприємства згідно пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Разом з тим, відповідачем не було виконано вимоги ст. 116 КЗпП України. Так, не було виплачено: частини заробітної плати в розмірі за березень-червень 2022 року в розмірі 68000,00 грн, встановлена відповідно до штатного розпису та належної до виплати відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України; частина суми компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3978,08 грн., передбаченої статтею 83 Кодексу законів про працю України (у зв`язку з неврахуванням при її розрахунку заниження мені заробітної плати за березень-травень 2022 року); частина вихідної допомоги при звільненні в розмірі 23346,78 гривень, передбачена статтею 44 Кодексу законів про працю України; компенсація при звільненні в розмірі 1100000 гривень у зв`язку зі скороченням посади, передбаченої рішенням Правління АТ «МР Банк» від 16.02.2022 року. Загальна сума невиплачених коштів при звільненні становить 1195324,86 грн. Крім того, відповідно до положень ст. 117 КЗпП України У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Станом на день подання позовної заяви, роботодавцем прострочено виплату належних при звільненні сум на 91 день - з 03 червня по 02 вересня 2022 року. Відповідно до розрахунку, який додається до позовної заяви, річний дохід позивача, у зв`язку з безпідставним зменшенням нараховуваної заробітної плати, який належить до врахування при розрахунку середньої заробітної плати, склав 1252894,75 грн, або 3435,33 грн на день. З врахуванням приписів статті 117 КЗпП України, розмір належного відшкодування у зв`язку з невиплатою мені належних при звільненні сум складає на дату подання цього позову 329096,04 грн.(91 день (з 03 червня по 02 вересня 2022 року) по 3616,15 гривень на день). За таких обставин, представник позивача просить стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк»на користь ОСОБА_1 , суму невиплаченої частини заробітної плати за березень-червень 2022 року в розмірі 68000,00 грн у відповідності до статті 47 Кодексу законів про працю України; стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк»на користь ОСОБА_1 невиплачену частину компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3978,08 грн., передбачену статтею 83 Кодексу законів про працю України; стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк»на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої частини вихідної допомоги при звільненні в розмірі 23346,78 гривень, передбаченої статтею 44 Кодексу законів про працю України; стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк»на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої компенсації при звільненні в розмірі 1100000 гривень у зв`язку зі скороченням посади; стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк»на користь ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку з непроведенням розрахунку при звільненні, який на дату подання цього позову складає 329096,04 гривень; відповідно до частини другої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання рішення та покласти на Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк»судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Провадження у справі відкрито 06.02.2023, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про ї розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представником АТ «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надано відзив на позов, де зазначено наступне. Позивач був звільнений 02.06.2022, що останнім не заперечується. Саме 02.06.2022 він отримав наказ про звільнення і розрахунок (який отримав в той же день). При цьому в той же день він був прийнятий на роботу в АТ «МР Банк» строком на один місяць на іншу посаду з іншою оплатою праці. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 05.09.2022 отже пропущено встановлений законом строк для звернення до суду за захистом прав, передбачений ст. 233 КЗпП України. Строк для звернення з вимогою про стягнення 68 000,00 грн. невиплаченої частини заробітної плати також пропущений, зважаючи на те, що позивач з березня 20222 отримував заробітну плату без винагороди (додаткової). Після початку процедури ліквідації Банку в електронній системі документообігу було виявлено протокол про прийняття Товариством 16.02.2022 рішення про виплату компенсаційної виплати при звільненні в розмірі 10 заробітних плат 21 му співробітнику, в тому числі і позивачу, зокрема в разі ліквідації. В паперовому вигляді такий протокол з підписами членів Правління банку відсутній. Відповідно до наказу № 2/лк від 01.04.2022»Про скасування дії всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати» дане рішення Правління було скасовано. Крім того, 29.03.2022 на адресу всіх працівників банку було направлено наказ № 80/л від 25.03.2022 «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», яким було скасовано виплату додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, всі попередні накази про встановлення таких виплат втратили чинність. Даний наказ прийнято рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Наказом змінювались умови праці, скасовувалась додаткова заробітна плата у вигляді винагороди, надбавки від посадового окладу і т.п. для всіх без виключення працівників Банку та передбачено, що в разі відмови отримання письмової відмови працівника від продовження роботи в нових умовах праці вживаються заходи стосовно припинення трудового договору на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Таким чином підстави для задоволення позову відсутні.

Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, та надавши належну оцінку наявним доказам суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, і не заперечується учасниками процесу, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Міжнародний резервний банк» та позивача було звільнено з посади начальника відділу фінансового аналізу та управління звітності Фінансового управління АТ «МР Банк/» 02.06.2022 в зв`язку із ліквідацією підприємства, п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом № 301/лк від 13.05.2022.

Підстава звільнення: наказ № 47/л від 15.03.2022 «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МР Банк», попередження про наступне вивільнення з посади в зв`язку із ліквідацією банку.

Також не заперечується учасниками процесу та обставина, що на підставі рішення Правління НБУ від 25 лютого 2022р. № 91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 лютого 2022р. № 131 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації банку строком на три роки з 25 лютого 2022р. до 24 лютого 2025р. включно.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора відповідача 1, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, ст. ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Луньо І.В. строком на три роки з 25 лютого 2022р. до 24 лютого 2025р. включно.

За ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку:1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Таким чином з моменту початку ліквідації Банку, Банк як юридична особа вже не виконує функції банківської установи та не здійснює діяльність, що передбачена Законом України «Про банки та банківську діяльність», отже всі функції Банку припиняються, а всі операції Банку, що ліквідується, здійснюються виключно в порядку ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регламентує порядок та черговість задоволення кредиторських вимог та норми якого є спеціальними та пріоритетними по відношенню до інших законодавчих та нормативно-правових актів. Одночасно з відкликанням ліцензії, подальше функціонування юридичної особи відповідача-1 здійснюється виключно для забезпечення потреб ліквідаційної процедури.

В розумінні ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Положеннями ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема: 1) здійснює повноваження органів управління банку, 5) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю.

В свою чергу відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частинні, що не суперечить цьому Закону.

Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, що затверджено Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05 липня 2012р., встановлено, що Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов`язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; (Глава 4 пункт 4.14 Положення);

Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію з метою скорочення адміністративно-господарських витрат може прийняти рішення про внесення змін до штатного розпису, скорочення чисельності персоналу неплатоспроможного банку, зміни умов оплати праці. Приймаючи ці рішення, уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію керується законодавством про працю.

Зміни розміру оплати праці шляхом зменшення заробітної плати з метою скорочення адміністративно-господарських витрат здійснюються шляхом зменшення додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних виплат тощо. (глава 1 розділу III Положення).

Так, як свідчать матеріали справи, 15.03.2022 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію АТ «МР Банк» на підставі рішення Правління НБУ від 25.02.2022 № 91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного Товариства «Міжнародний резервний банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2022 № 131 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» видано наказ «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МР Банк».

Представник позивача не оспорює процедуру та підстави звільнення ОСОБА_1 зазначає, проте вказує, що роботодавцем було порушено положення ст. 116 КЗпП України.

При звільненні працівника, відповідно до ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Представник ОСОБА_1 вказує, що позивачу не було виплачено винагороду за період з березня 2022, частину вихідної допомоги в розмірі 23 346,78 грн. (ст. 44 КЗпП України) та компенсацію при звільненні у розмірі 1 100 000,00 грн., передбачену рішенням Правління АТ «МР Банк» від 16.02.2022 у зв`язку із скороченням посади.

Представник позивача зазначає, що розрахунки невиплачених сум та середній заробіток у зв`язку з непроведенням розрахунку при звільненні зроблені ним з урахуванням розміру посадового окладу в сумі 88 000,00 грн., а також винагороди в сумі 22 000,00 грн. на місяць (копія штатного розпису станом на 28.02.2022 долучена до матеріалів справи). В свою чергу компенсаційна виплата при звільненні в розмірі 10 заробітних плат була передбачена рішенням Правління Банку (Протокол № 21 від 16.02.2022).

Разом з тим, наявні в справі докази свідчать про те, що наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» від 25 березня 2022 року № 80/л «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат» у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» в умовах ліквідації як банківської установи, а також враховуючи Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та керуючись Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136, скасовано в АТ «МР БАНК» виплату додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, в тому числі доплат, надбавок, винагород та інше. Всі попередні накази про встановлення додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат вважаються такими, що втратили чинність.

29 березня 2022 року на адресу всіх працівників банку було направлено наказ від 25 березня 2022 року № 80/л «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат».

Наказом від 01 квітня 2022 року №2/лк «Про скасування дії всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати» у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» в умовах ліквідації як банківської установи, а також враховуючи Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та керуючись Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136 та на виконання наказу №80/л від 25 березня 2022 року скасовано в АТ «МР БАНК» дію всіх нормативних документів Банку (накази, розпорядження, регламенти, політики та положення, рішення Правління та інших виборних органів, договори, угоди та інше) або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як визначено в пункті 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Указом Президента України від 04 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався.

Стаття 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40,47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61,62, 63 цієї Конституції.

Таким чином, Конституція України надає можливість в умовах воєнного стану встановлювати окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, зокрема, щодо прав, передбачених статтею 43 Конституцією України.

24 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Статтею 1 вказаного Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Частиною третьою статті 32 КЗпП України (в редакції станом на 25 березня 2022 року) передбачена можливість зміни істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу (частина четверта статті 32 КЗпП України).

Частина четверта статті 97 КЗпП України визначає, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

У той же час, стаття 103 КЗпП України визначає, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Статтею 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.

Так, матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про те, що накази прийняті уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» або визнані недійсними у встановленому порядку з підстав, передбачених законом.

З іншого боку, надані представником відповідача докази свідчать про те, що з березня 2022 і до моменту звільнення заробітна плата нараховувалась позивачу з урахуванням прийнятих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів вищенаведених наказів та розрахунок при звільненні здійснено, зважаючи на виплачені суми (в тому числі і виплати, передбачені ст. 44 КЗпП України).

Крім того слід зазначити, що на підставі наказу правління НБУ від 25 лютого 2022 року № 91-рш/БТ вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «МР БАНК», рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 25 лютого 2022 року № 131 вирішено розпочати процедуру ліквідації у АТ «МР Банк», в той час як компенсація при звільненні в розмірі 10 розмірів заробітної плати, передбачена рішенням правління АТ «МР Банк» від 16 лютого 2022 року, підлягала виплаті лише у випадку розірвання трудових відносин з працівником із ініціативи банку, а не у випадку ініціювання ліквідації банку державою, як в даному випадку.

За встановлених під час розгляду справи обставин, за відсутності доказів порушення з боку відповідача положень ст. 116 КЗпП України, підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 5, 12,13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 116,117 КЗпП України, Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації невикористаної відпустки, компенсації при звільненні залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.03.2025 року.

Суддя: