Справа № 485/192/25
Провадження № 2-о/485/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участю заявниці - Карпінської М.Г. (в режимі відеоконфкренції),

представника заявника - Чуб Т.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківська сільська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

У січні 2025 року заявниця ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Чуб Т.В. звернулася до суду з вказаною заявою, у якій послалася на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,51 га, яка розташована в межах території Новокиївської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, кадастровий номер :05:000:0051, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявниця є спадкоємцем другої черги за законом. За звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та не підтвердження сумісного проживання з померлим на день відкриття спадщини. На момент смерті брата вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживала з рідним братом ОСОБА_2 з січня 2019 року за адресою його проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , так як він хворів та потребував сторонньої допомоги, догляду. Враховуючи викладене, заявниця просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала. Суду пояснила, що з початку 2019 року проживала з рідним братом ОСОБА_3 у будинку батьків за адресою АДРЕСА_2 , яка є місцем реєстрації останнього, до його смерті та проживає на даний час. До цього часу проживали удвох з братом за її місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 . За вказаною адресою у будинку АДРЕСА_1 проживали до повернення її сина ОСОБА_4 додому. Причиною спільного проживання було те, що брат потребував постійного догляду, спочатку внаслідок зловживання алкогольними напоями, а потім внаслідок захворювання. Не зареєструвала своє місце проживання за відсутності правовстановчих документів на будинок батьків. Її чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого надає копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину немає.

Представник заінтересованої особи Шевченківської сільської ради Пилипенко О.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви заперечень не мають (Вх.№849/25-вх. від 05.02.2025р.).

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новокиївка Миколаївського району Миколаївської області у віці 64 років помер ОСОБА_2 , актовий запис про смерть №522 складено 06 грудня 2021 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Причиною його смерті згідно довідки (до форми №106/о №9, видається для поховання) є: Інтоксикація. Ракова кахексія. Аденокарценома шлунку (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,51 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що належала на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №245624 від 06 лютого 2009 року ОСОБА_6 , та яку ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_6 за законом (а.с.6).

Заявниця у справі ОСОБА_1 є рідною сестрою спадкодавця та спадкоємицею другої черги за законом. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 , виданого 05 лютого 1952 року ЗАГС Грицівського району Кам`янець-Подільської області (а.с.4); копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , виданого 23 лютого 1957 року ЗАГС Грицівського району Хмельницької області (а.с.9); копією свідоцтва про укладення шлюбу заявниці серії НОМЕР_5 від 26 грудня 1986 року, на підтвердження зміни прізвища з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ".

Місцем реєстрації заявника ОСОБА_7 з 1987 року є с.Новокиївка, що підтверджується відміткою у її паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 (а.с.3).

Після смерті ОСОБА_2 заявниця 08 листопада 2024 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, за якою заведено спадкову справу. Спадкоємці першої черги, діти спадкодавця, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про вступ у спадкові права не заявили; інші спадкоємці другої черги рідна сестра ОСОБА_12 , рідна сестра ОСОБА_13 , спадщину не прийняли, що підтверджується копією спадкової справи №170/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , індекс справи 02-14., заведеної 08 листопада 2024 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. (а.с.42-57).

Згідно з довідкою №168 від 05 листопада 2024 року Новокиївського старостинського округу №7 Шевченківської сільської ради, гр. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.10).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у її паспорті громадянина України НОМЕР_6 , виданого 02 липня 1999 року. З даних паспорту також вбачається, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 . 26 червня 1971 року. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . У ОСОБА_1 є син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту про фактичне проживання від 11 березня 2025 року, зареєстрованого в реєстрі за №7-6 старостою Новокиївського старостинського округу Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1 з початку 2019 року постійно проживала разом з братом ОСОБА_2 у його будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Даний акт посвідчено підписами двох свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , справжність яких засвідчена старостою села Медведенко С.В. (а.с.101).

08 листопада 2024 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. винесено постанову №380/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2 за пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і непідтвердження факту прийняття спадщини внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_12 , датованих 07 лютого 2025 року, справжність підпису якої засвідчено старостою Новокиївського старостинського округу №7 Шевченківської сільської ради Медведенко С.В., вона є рідною сестрою заявниці та ОСОБА_2 , та мешкала по сусідству з братом за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, зазначила, що брат хворів, та вживав алкогольні напої, через що потребував постійного догляду, який йому забезпечила її сестра ОСОБА_1 , а саме з січня 2019 року почала постійно проживати з братом у його будинку по день смерті останнього. Після смерті брата ОСОБА_1 продовжила проживати у будинку брата за адресою: АДРЕСА_2 .

Вище вказані письмові пояснення ОСОБА_12 фактично підтвердила суду, будучи допитаною у якості свідка. Додатково пояснила, що на спадщину після смерті брата не претендує. Інших спадкоємців немає. У брата немає неповнолітніх дітей, його сини від колишнього шлюбу не спілкувалися з батьком, на похорон до батька не приїздили, хоча вона телефоном повідомила старшому сину про батькову смерть. Їх з братом батьки померли. Спадщина після смерті брата це спадщина батьків, яку успадкував брат.

Свідок ОСОБА_13 , рідна сестра заявниці, суду підтвердила, що ОСОБА_1 з початку 2019 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , зі своїм рідним братом ОСОБА_2 , до його смерті, та проживає на даний час. ОСОБА_2 хворів на онкологічне захворювання, зловживав алкогольними напоями, у зв`язку із чим не міг сабе самостійно обходити, потребував постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 на час смерті у шлюбі не перебував, має двоє дорослих синів від колишнього шлюбу, з дітьми тривалий час не спілкувався, місце їх проживання свідку не відоме. У ОСОБА_1 , яка по сусідству жила з братом, чоловік помер, є дорослий син, який не міг вжитися з дятьком, тому заявниця перейшла проживати до брата. Їх у брата троє сестер, однак лише ОСОБА_1 погодилася доглядати за ним, займалася його лікуванням, організувала поховання. За такого на спадщину після смерті брата вони не претендують.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

З цього слідує, що особа є вільною у виборі місця проживання і може мати декілька місць проживання, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. Відмінність місця реєстрації заявника і фактичного місця проживання не суперечить вимогам закону.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що заявниця довела факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Такий факт породжує юридичні наслідки, оскільки є необхідною умовою одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Спір про право відсутній, оскільки даних про те, що після смерті ОСОБА_2 є інші спадкоємці, у яких виникло право на спадщину, немає.

На підставі вище викладеного, суд ухвалює про задоволення заяви.

Керуючись ст. 263-265, 268, 294, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківська сільська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 24.03.2025.