Справа № 161/5009/25
Провадження № 2-о/161/283/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лук`янчук О.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника Міністерства оборони України Тіщенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця через свого представника звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи.

В обґрунтування заяви зазначає, що батьком її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

19.07.2022 року у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України ОСОБА_5 було зараховано на військову службу.

25.07.2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло сповіщення №1975 про те, старший солдат ОСОБА_5 , 1979 року народження, зник безвісті 17.07.2023 року виконуючи бойове завдання, під час бойового зіткнення щодо захисту незалежності України поблизу населеного пункту Лиман Перший, Куп`янського району, Харківської області.

Отримати документ, що підтверджує факт смерті за зразками законодавства України та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», неможливо.

Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із відповідною заявою. Встановлення вищевказаного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть особи та подальшої реалізації своїх прав, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 просить встановити факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України поблизу населеного пункту Лиман Перший Куп`янського району Харківської області.

Представник заявниці в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Представник Міністерства оборони України проти задоволення заяви заперечив, зазначив, що у вказаному випадку, правильним буде звернення із заявою про оголошення особи померлою.

Представники заінтересованих осіб Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та в/ч НОМЕР_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_5 (а.с.6), відповідно до цього звертається до суду як законний представник родичів особи.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому відповідними Указами Президента України та прийнятими на його затвердження Верховною Радою України Законами України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.

Згідно витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2022 року № 178 старшого солдата ОСОБА_5 , старшого стрільця 9 механізованої роти 3-го механізованого батальйону, - з ІНФОРМАЦІЯ_7 з 19.07.2022 року було зараховано на військову службу, на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення згідно з каталогом (100%) з 20.07.2022 року (а.с.16).

Відповідно до сповіщення військової частини НОМЕР_1 №1975 від 25.07.2023 року, скерованого на адресу ОСОБА_6 , старший солдат військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , 1979 р.н., зник безвісти під час бойового зіткнення щодо захисту незалежності України, поблизу населеного пункту Лиман Перший Куп`янського району Харківської області (а.с.17).

Зі змісту акту службового розслідування та витягу з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №208 від 15.06.2022 року, вбачається, що внаслідок злочинних дій формувань російської федерації, в ході бойового зіткнення військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 зі збройними формуваннями російської федерації, яке супроводжувалось танковим обстрілом позиції НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташованої у районі населеного пункту АДРЕСА_1 17 липня 2023 року старший лейтенант ОСОБА_7 , старший солдат ОСОБА_8 , старший солдат ОСОБА_9 , рядовий ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_11 , рядовий ОСОБА_12 , рядовий ОСОБА_13 , зникли безвісти (а.с.11 зворот 15, 17).

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року (із змінами), с. Лиман Перший Харківської області перебуває в тимчасовій окупації з 24.02.2022 року по даний час.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як роз`яснив у п.13 Постанови №5 від 31.03.1995 Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені обставини та мету, з якою заявниця звернулась до суду з даною заявою, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України при виконанні бойового завдання, оскільки заявником не надано доказів, які достовірно свідчать про смерть особи в певний час і за певних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, службовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 внаслідок бойового зіткнення військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 зі збройними формуваннями російської федерації, що розташовувалися в районі населеного пункту Лиман Перший Купянського району Харківської області, вважається таким, що зник безвісти.

Наявні в справі акт службового розслідування, витяг з ЄДДР від 27.07.2023 року та витяги з наказів начальника в/ч НОМЕР_1 не можуть вважатись достатніми доказами смерті ОСОБА_5 .

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення розглядуваної заяви відсутні.

Крім того, конструкція п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, на яку посилається заявниця при зверненні до суду, дає можливість зробити висновок, що обов`язковою умовою для встановлення факті смерті особи в певний час є неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, тобто, наявність відмови такого органу у реєстрації смерті особи.

На необхідність попереднього отримання відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану у реєстрації смерті особи звертається увага і в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Проте ОСОБА_2 звертаючись до суду не надала доказів звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації факту смерті ОСОБА_5 , та відповідної відмови у вчинені вказаних дій зазначеним органом.

Вказане також є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що заявник вправі звернутись до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, згідно порядку встановленого ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 вказав, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Нормами чинного цивільного законодавства України визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Керуючись ст.ст.263-265, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 27 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк