ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2597/22 Номер провадження 22-ц/814/56/25Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Судді: Пилипчук Л.І., Кузнєцова О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 07 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що вона є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

07.02.2006 року батьки розлучилися, після розлучення позивач залишилася проживати з матір`ю та знаходиться на її утриманні, оскільки не має змоги працювати, через те, що у 2018 році вступила до Українського державного університету залізничного транспорту на денну форму навчання. На момент подачі позову позивач була студенткою 4 курсу денної, державної форми навчання з 01.09.2018 року і по 30.06.2022 року.

Відповідач в добровільному порядку на утримання позивача матеріальної допомоги не надає, є працездатною, здоровою особою, а позивач потребує коштів на навчання, харчування, придбання одягу. Мати не може самостійно утримувати дочку, оскільки крім неї на утриманні матері перебуває молодший син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на свою корись аліменти на утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи стягнення з 21.04.2022 року, на період навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту до 30.06.2022 року, але не більше ніж досягнення дочкою 23 років.

У межах суми платежу аліментів за один місяць допущено негайне виконання рішення.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що місцевим судом не взято до уваги, що позивачем не надано доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги, також матеріали справи не містять доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що має можливість надавати матеріальну допомогу доньці лише визначену у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

До апеляційного суду представником відповідача неодноразово подавались клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю бути присутньою у судовому засіданні.

Проте, на підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки №141, виданої Українським державним університетом залізничного транспорту 04.04.2022 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є студенткою 4-го курсу Українського державного університету залізничного транспорту, денної форми здобуття вищої освіти освітнього ступеня бакалавр першого рівня вищої освіти факультету управління процесами перевезень. Термін навчання: з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року.

Відповідно довідки від 24.03.2022 року, позивач ОСОБА_2 взята на облік внутрішньо переміщеної особи.

Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

При визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання та як внутрішньо переміщена особа проживає у місті Заліщики Тернопільської області.

Доводи відповідача щодо отримання позивачкою самостійного доходу в ході розгляду справи підтвердження не знайшли.

При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_2 зазначала, що матеріальна допомога необхідна їй оскільки вона не має змоги працювати та забезпечувати себе фінансово, знаходиться на повному забезпеченні матері.

Проте, жодних належних і допустимих у розмінні ст. 76 ЦПК України доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у запитаному в суді розмірі на утримання повнолітньої доньки позивачкою не надано.

Також позивачем не надано доказів вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, конкретної вартості послуг доступу до мережі Інтернет).

Доводи позивачки в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача належними та допустимими доказами не підтверджені, не доведено також необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що відповідач має доньку ОСОБА_5 2010 року народження на яку судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 13.03.2023 року стягнуто аліменти в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 08.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 96).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про можливість стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) щомісяця.

Разом із цим, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 у суді першої інстанції частково визнав позов і підтвердив свою згоду на сплату аліментів у розмірі 3000 грн на місяць.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 21 квітня 2022 року до 30 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21.04.2022 року, на період навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту до 30.06.2022 року, але не більше ніж досягнення дочкою 23 років.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.Ю. Кузнєцова