УХВАЛА

25 березня 2025 року

м. Київ

справа № 935/2232/19

провадження № 61-3701во25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, а також скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у цій справі відмовлено (провадження № 61-9535ск22).

Ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2024 року, від 17 квітня 2024 року, від 16 травня 2024 року, від 18 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-18205во23, № 61-5374во24, № 61-6831во24, № 61-8573во24).

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Дії заявника визнано зловживанням процесуальними правами (провадження № 61-9657во24).

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 908,40 грн (провадження № 61-11513во24).

Ухвалами Верховного Суду від 21 листопада 2024 року, від 24 грудня 2024 року, від 27 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі залишено без розгляду та повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 3 028,00 грн (провадження № 61-15349во24, № 61-16907во24, № 61-1007во25).

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, а також скасування ухвал Верховного Суду про накладення штрафу повернуто заявнику (провадження № 61-2655во25).

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 для перегляду за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернуто заявникові (провадження № 61-2655во25).

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою для перегляду судових рішень у цій справі за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України та скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу.

ОСОБА_1 у заяві посилається на частину шосту статті 148 ЦПК України, якою передбачено, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Заява про перегляд за виключними обставинами та додані до неї матеріали підлягають поверненню.

Відповідно до статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому адресується заява; 2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) інші учасники справи; 4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин. 3. До заяви додаються: 1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу; 2) документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; 6) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення. За подання і розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами судовий збір не сплачується.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої, другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України. Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У поданій заяві ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, відображають зневажливе ставлення заявника до судової гілки влади загалом, а також надає зневажливу іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, яка не стосується прав, свобод та інтересів ні позивача, ні відповідача, є виявом очевидної неповаги, не спрямовані на ефективний захист його прав, свобод та інтересів, а тому суперечить завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Такий виклад заяви є виявом неповаги до суду, а тому Верховний Суд констатує, що подання цієї скарги є зловживанням заявником його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду або повернути скаргу.

Отже, Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за виключними обставинами судових рішень та скасування ухвал Верховного Суду та доданих до неї матеріалів виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 44, 183, 260, 426 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, а також скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до заяви матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький