№ 207/6734/24
№ 2/207/531/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Бакуліні І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південного МУМЮ (м.Одеса), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південного МУМЮ (м.Одеса), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за період з 01.02.2023 року по 01.08.2024 року.

В обґрунтування пред`явлених уточнених позовних вимог вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.10.2024 року по справі №207/1397/24, шлюб між ними було розірвано та змінено її прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Відповідно до судового наказу, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська 21.12.2022 року по справі №207/3642/22, з відповідача ОСОБА_2 на її користь, стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення дітьми повноліття, щомісячно у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19 грудня 2022 року. 16.01.2023 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з відповідача аліментів. Однак, відповідач ухилявся від виконання рішення суду, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, аліменти сплачував частково. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, станом на 01.08.2024 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 103655,88 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості. Зазначає, що неустойка (пеня), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь за період з 01.02.2023 року по 01.08.2024 року складає 103655,88 грн. Просить уточнену позовну заяву задовольнити.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що заборгованість зі сплати аліментів виникла внаслідок помилкових дій державного виконавця, який неправильно нараховував розмір аліментів. Окрім того, просив врахувати наданий ним уточнений розрахунок заборгованості по аліментам та Звіт про здійснені відрахування аліментів із його заробітної плати. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.10.2024 року по справі №207/1397/24, шлюб між ними було розірвано та змінено прізвище позивачки з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Відповідно до судового наказу, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська 21.12.2022 року по справі №207/3642/22, з відповідача ОСОБА_2 на її користь, стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення дітьми повноліття, щомісячно у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19 грудня 2022 року.

16.01.2023 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з відповідача аліментів.

Згідно ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 31.01.2025 року за ОСОБА_2 утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 72403,51 грн., а пені позивачка просить стягнути з відповідача 103655,88 грн., що перевищує суму заборгованості та є недопустимим, і таким, що не відповідає чинному законодавству.

Крім того, як вбачається з наданого відповідачем Звіту про здійснені відрахування та виплати ВЧ НОМЕР_1 щодо ОСОБА_2 , за вересень 2023 року із його заробітної плати було утримано 17953,60 грн.; за серпень 2023 року 10240,17 грн.; за липень 2023 року 13099,85 грн.; за червень 2023 року 13099,85 грн.; за травень 2023 року 12361,10 грн.; за квітень 2023 року 24830,92 грн. та за березень 2023 року 11424,70 грн. Однак, в наданому Південним відділом державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ці суми враховані не були.

Обов`язковою умовою настання відповідальності за прострочення сплати аліментів є винність особи.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, пеня не є заборгованістю по аліментним зобов`язанням, а є видом цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, винність в діях відповідача ОСОБА_2 за прострочення сплати аліментів відсутня, оскільки останній жодним чином не ухилявся від виконання рішення суду.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд робить висновок, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, ураховуючи результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 10, 19, 81, 141, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південного МУМЮ (м.Одеса), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подобєд О.К.