Справа № 209/9862/24
Провадження № 2/209/563/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді БагбаяЄ.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 26 лютого 2019 року АТ «ПУМБ» на підставі кредитного договору № 701 було надано кредит у вигляді кредитного ліміту у сумі 7500,00 гривень, який пізніше був збільшений до 42500,00 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання довготривалий строк, в результаті чого заборгованість по кредитному договору станом на 06 жовтня 2024 року становить 65902,12 гривень та яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 37917,91 гривень та заборгованість за процентами в розмірі 27984,21 гривень. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованість за кредитним договором в розмірі 65902,12 гривень та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, та призначено на 24 лютого 2025 року о 11.30 годині.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, згідно якого зазначила, що долучений до позову розрахунок заборгованості зроблений банком в односторонньому порядку та не повинен визнаватися судом належним та допустимим доказом на підтвердження видачі відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, його розміру, видачі кредитної картки, користування кредитними коштами. Тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

26 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою на отримання кредиту та приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб /оберт а.с.7/ з метою укладення кредитного договору №701 .

Згідно Паспорту споживчого кредиту /а.с.7/ відповідач погодив умови отримання кредиту та графік повернення грошових коштів на підставі чого їй було надано кредит у вигляді кредитного ліміту у сумі 7500,00 гривень, який пізніше був збільшений до 42500,00 гривень, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту /а.с.24/. ОСОБА_2 користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку /оберт а.с.27-39/. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання довготривалий строк, в результаті чого позивачем направлялася письмова претензія з вимогою про погашення боргу /оберт а.с.21-22/. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №701 від 26.02.2019р. станом на 06.10.2024р. (включно) складає 65902,12 гривень та яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 37917,91 гривень та заборгованість за процентами в розмірі 27984,21 гривень.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в зв`язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідають вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача. Відповідачем не доведено, що між нею та між АТ «Перший Український міжнародний банк»не був укладений кредитний договір. Суд не приймає доводи відповідача, що договір оформлений не у відповідності до закону. Відповідачем не спростовано доказами правомірність нарахування заборгованість за кредитним договороми. Є підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України, керуючись ст. 3, 12, 76, 78, ч.3 ст. 211, 223 ст. 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місце знаходження м. Київ, вул. Андріївська, буд.4) до ОСОБА_1 (місце реєстрації- АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» () заборгованість в сумі 65902,12 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот дві гривні дванадцять копійок) та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 37917,91 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень дев`ятсот одна копійка), заборгованість за процентами в розмірі 27984,21 (двадцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривня двадцять одна копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» () витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая