Справа № 473/6764/24
РІШЕННЯ

іменем України

"25" березня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

у грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 жовтня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №102160051. Відповідно до договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн зі строком користування протягом 30 днів (з можливістю пролонгації вказаного строку), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (16 листопада 2020 року), а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,00 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі пролонгації строку кредитування чи застосування наслідків порушення позичальником грошового зобов`язання - 5 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.

26 січня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 02Т, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №102160051 від 17 жовтня 2020 року.

24 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» було укладено договір відступлення прав вимоги №1-15, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №102160051 від 17 жовтня 2020 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 22400,00 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 8000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 14400,00 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача Лановий Є.М. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» визнав частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.

При цьому суд встановив, що 17 жовтня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №102160051. Відповідно до договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн зі строком користування протягом 30 днів (з можливістю пролонгації вказаного строку), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (16 листопада 2020 року), а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,00 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом, а в разі пролонгації строку кредитування чи застосування наслідків порушення позичальником грошового зобов`язання - 5 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.

Факт перерахування 17 жовтня 2020 року ТОВ «Мілоан» кредитних коштів у розмірі 8000,00 грн. на рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням № 24436766 від 17 жовтня 2020 року.

24 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» було укладено договір відступлення прав вимоги №1-15, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №102160051 від 17 жовтня 2020 року.

Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Вищевказаний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 22400,00 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 8000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 14400,00 грн.

Однак суд не повністю погоджується з таким розрахунком, оскільки договірні проценти нараховані кредитором поза межами встановленого у кредитному договорі 30-денного строку користування кредитом.

При цьому, договір не передбачає можливості автопролонгації строку користування кредитом. Також матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем дій, передбачених п.2.3 договору (пролонгація договору).

Згідно викладеного Великою Палатою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 правового висновку, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

В той же час, порядок виплат процентів за неправомірне користування чужими коштами, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позов не містить вимоги про застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення позичальником грошового зобов`язання.

Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 12800,00 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8000,00 грн, заборговангості за процентами в розмірі 4800,00 грн (за період з 17 жовтня 2020 року по 16 листопада 2020 року).

Посилання відповідача на положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо необхідності звільнення його від сплати заборгованості за процентами, суд не приймає до уваги, оскільки обставини передбачені п.15 ст.14 вказаним Законом, виникли у відповідача вже після закінчення строку кредитування.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) слід стягнути 1405,00 грн судових витрат, а саме судового збору. Витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають, оскільки з доданих до позову доказів не вбачається, що відповідні послуги надавалися адвокатом Білецьким Б.М. по даній справі.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Рибальська, будинок № 22, ідентифікаційний код 43657029, заборгованість за кредитним договором №102160051 від 17 жовтня 2020 року в розмірі 12800,00 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 4800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Рибальська, будинок № 22, ідентифікаційний код 43657029, судові витрати в розмірі 1405,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В. Лузан