Справа № 729/2155/24
2/729/164/25 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

судді Бойко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство юстиції України Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності договору забудови та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Бобровицької міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство юстиції України Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору забудови, посвідченого Бобровицькою нотаріальною конторою Чернігівської області 02 квітня 1957 за №402 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є рідною донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері відкрилась спадщина на майно що належало їй за життя.

Позивач у встановлений законом строк звернулась до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 після смерті матері, ОСОБА_2 , 1925 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельні ділянки. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 20 червня 2024 року, в зв`язку з тим, що при придбанні житлового будинку згідно з Договором забудови посвідченого Бобровицькою нотаріальною конторою Чернігівської області 02 квітня 195 7 року і за реєстровим №402 мати позивача, ОСОБА_2 (дошлюбне ОСОБА_5 ) при одруженні отримала прізвище « ОСОБА_6 », але помилково було записане дошлюбне прізвище, як ОСОБА_7 , тому із-за розбіжностей в прізвищі спадкодавиці не можливо отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав матері позивача, ОСОБА_2 після її смерті.

Встановлення у судовому порядку вказаного факту необхідно для оформлення спадкових прав. У зв`язку з цим позивач, звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності договору забудови та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути за його відсутності, заперечень по суті позовної заяви не має.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Після смерті матері відкрилась спадщина на майно що належало їй за життя, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: :01:015:4828, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0115 га, кадастровий номер: :01:015:4829, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_8 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.24).

Факт родинних відносин між ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.12).

Факт зміни прізвища позивача ОСОБА_9 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про право власності за законом № 2-404 від 19.07.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 отримала право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: :01:015:4828, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №730874 (а.с. 17, 18-19).

Згідно копії свідоцтва про право власності за законом № 2-405 від 19.07.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 отримала право власності на земельну ділянку площею 0,0115 га, кадастровий номер: :01:015:4829, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №730875 (а.с. 16, 20-21).

Постановою нотаріуса від 12 червня 2024 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що при придбанні житлового будинку згідно з Договором забудови посвідченого Бобровицькою нотаріальною конторою Чернігівської області 02 квітня 1957 року і за реєстровим №402 мати позивача, ОСОБА_2 (дошлюбне ОСОБА_5 ) при одруженні отримала прізвище « ОСОБА_6 », але помилково було записане дошлюбне прізвище, як ОСОБА_7 , тому із-за розбіжностей в прізвищі спадкодавиці не можливо отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав матері позивача, ОСОБА_2 після її смерті (а.с.41).

Позивач ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області 26.01.2016 року, актовий запис №22, особа яка померла - ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до копії Договору забудови, посвідченого Бобровицькою нотаріальною конторою Чернігівської області 02 квітня 1957 року і за реєстровим №402 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який за адресою: АДРЕСА_1 - власник майна « ОСОБА_10 (а.с.26-27).

Відповідно до довідки, виданої КП «Ніжинське МБТІ» від 23.02.2024 р. №116, власником на вказаний вище житловий будинок є ОСОБА_5 (а.с.22).

Судом встановлено, що з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 вбачається той факт, що ОСОБА_5 , 1925 року народження, 13 січня 1956 року одружилась з ОСОБА_8 , 1920 року народження, після чого її прізвище « ОСОБА_11 » в результаті укладення шлюбу змінилось на « ОСОБА_6 ».

Вирішуючи позовну вимогу про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

З урахуванням наданих ОСОБА_1 доказів та оскільки невідповідність в написанні прізвища матері позивача у Договорі забудови на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 - тобто у правовстановлюючому документі, перешкоджає реалізації її права на спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Договору забудови, посвідченого Бобровицькою нотаріальною конторою Чернігівської області 02 квітня 1957 за № 402 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, позов в цій частині підлягає до задоволення.

Вирішуючи вимогу позивача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності припиняється в разі смерті власника (ч. 11 ст. 346 ЦК України).

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, у судовому засіданні дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що позивач має всі підстави, передбачені законодавством, для набуття права власності на житловий будинок, а тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 247, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство юстиції України Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності договору забудови та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Договору забудови, посвідченого Бобровицькою нотаріальною конторою Чернігівської області 02 квітня 1957 за № 402 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.І. Бойко