Провадження № 2/761/3012/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №156795-КС-001 про надання кредиту від 09.10.2020 року в розмірі 65 214,67 грн та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2020 року між сторонами було укладено договір №156795-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит, на наступних умовах: сума кредиту - 50 000,00 грн; процентна ставка - 1.12883728% в день, фіксована.

Також, 23.12.2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 156795-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 28 000,00 грн.

Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 500,00 грн.

Як зазначає позивач, до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором №156795-КС-001 належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №156795-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 104 919,45 грн.

Водночас, станом на 16.08.2024 року відповідач має заборгованість в розмірі 65 214,67 грн, з яких: 27 413,07 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 37 801,60 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту порушеного права.

В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на заявлені вимоги до суду не направила.

Уповноважений представник відповідача звернулась до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи.

Однак враховуючи що представник не вперше звертається до суду з таким клопотанням, не надає доказів поважності причин неявки в судове засідання, суд відхилив заявлене клопотання.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.2020 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №156795-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес позика» 09.10.2020 року направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №156795-КС-001 про надання кредиту.

09.10.2020 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №156795-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

ТОВ «Бізнес позика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G5544 на номер телефону НОМЕР_1 , який було вказано боржником.

Таким чином, 09.10.2020 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №156795-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Кредитного договору, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Кредитного договору, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,12883728% за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №20976 від 09.10.2020 року.

В подальшому, 23.12.2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 156795-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 28 000,00 грн.

Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 560,00 грн.

ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Додатковою угодою виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача, що підтверджується квитанціями №332733060 від 23.12.2020 року та №332733340 від 23.12.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за договором №156795-КС-001 про надання кредиту від 09.10.2020 року станом на 16.08.2024 року становить 65 214,67 грн, з яких: 27 413,07 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 37 801,60 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, а також відомості щодо часткової сплати відповідачем кредиту та відсотків.

Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорювала даний кредитний договір у судовому порядку.

Відповідач не надала суду доказів належного виконання зобов`язань за договором.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню станом на 16.08.2024 року заборгованість в розмірі 65 214,67 грн, з яких: 27 413,07 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 37 801,60 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, адреса: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, оф. 411) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №156795-КС-001 про надання кредиту від 09.10.2020 року в розмірі 65 214 (шістдесят п`ять тисяч двісті чотирнадцять) гривень 67 копійок та судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула