Справа № 487/881/25
Провадження № 2/487/1282/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І, розглянувши у спрощеному позовному проваджені у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 відповідно до якої позивач просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 13.12.2016 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовим записом №685.

У позові вказала, що від спільного з відповідачем шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, застосовує до неї психологічне та фізичне насильство, шлюб між ними є формальним, особисті відносини мають негативний характер, подружні відносини фактично припинено з листопада 2024 року, спільне господарство не ведуть.

Вказала, що подальше збереженні сім`ї є неможливим.

Ухвалою суду від 14.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Підтвердив факт припинення подружніх стосунків з листопада 2024 року.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 грудня 2016 року сторони уклали шлюб, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис №685.

Від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 12.04.2017.

Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Подружні стосунки припинені, спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо з листопаду 2024 року.

Про фактичне припинення подружніх стосунків з листопаду 2024 року у своїй особистій заяві зазначила ОСОБА_1 . Вказана обставина відповідачем ОСОБА_2 не спростовувалася.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 » .

Судові витрати по справі позивач просила покласти на відповідача.

З урахуванням положень ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 10,18,23,76,141,258,259,263-265,268,352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 13 грудня 2016 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовим записом №685 - розірвати.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 - залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Головуючий суддя: І.О.Притуляк