Справа № 174/174/25
п/с 2-о/174/10/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, які мають юридичне значення, заінтересована особа: Вільногірська міська рада Дніпропетровської області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер її син, ОСОБА_3 , з яким на час його смерті вона постійно проживала разом більше 10 років у с. Калужине, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, в належному їй на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1 .

На час своє смерті, ОСОБА_3 був зареєстрований за місцем

проживання у буд.

АДРЕСА_1 , а вона була у той час зареєстрована за місцем проживання у

АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцем за законом першої черги, була

тільки вона. При цьому, вона у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її сина не зверталася.

Оскільки до складу спадщини після смерті її сина ввійшло нерухоме майно у вигляді

1/2 частки квартири

АДРЕСА_3 (інша 1/2 частка

вказаної квартири належить їй на праві спільної часткової власності), їй необхідно було звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно.

15.01.2025 року за її заявою приватним нотаріусом Кам`янського районного

нотаріального округу Дніпропетровської області, Жигановою Л.С. була відкрита спадкова №

73501688 у Спадковому реєстрі (№ 18/2025 у нотаріуса) після смерті ОСОБА_3

20.10.2025 року, приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Жигановою Л.С., була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 у визначений ст. 1270 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала та крім цього у неї та спадкодавця існують розбіжності у прізвищах, так її прізвище за паспортом громадянина України « ОСОБА_4 », а у спадкодавця прізвище у паспорті громадянина України та свідоцтві про його смерть « ОСОБА_5 », що не підтверджує родинні відносини мати-син.

Таким чином необхідно встановити в судовому порядку факт того, що померлий є її сином (родинні відносини), а також, що вона зі спадкодавцем постійно проживали на час його смерті, у с. Калужине, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, в одному житлі.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник не та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися.

Представник заінтересованої особи надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника просила та прийняти рішення по справі на розсуд суду.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 08.12.1999, ПІБ заявниці зазначено, як: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Калужено Верхньодніпровського р-ну. Дніпропетровської обл., а також наявні записи про її зареєстроване місце проживання, а саме: з 06.09.2012 року по 30.08.2013 року АДРЕСА_1 ; з 19.09.2013 року АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 прізвище дитини вказано, як « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його матерью є « ОСОБА_6 », місце народження м. Вільногірськ (а.с. 7).

Рішенням виконавчого комітету Дніпровокам`янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області «Про призначення піклувальником над недієздатним ОСОБА_3 » № 15 від 26.06.2013 року, призначено ОСОБА_1 піклувальником над недієздатним, інвалідом з дитинства ІІ групи, ОСОБА_3 згідно ст. 41 Цивільного кодексу України (а.с. 8).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.09.2002, анкетні дані спадкодавця зазначені, як: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Вільногірськ Дніпропетровської області, а також наявний запис про його зареєстроване місце проживання, а саме: з 10.03.1989 року АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Факт відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.01.2025, спадкова справа № 73501688 (№ у нотаріуса 18/2025) (а.с. 10).

Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жиганової Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 31/02-31/02-14 від 20.01.2025 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутності підтвердження родинних відносин спадкодавця зі спадкоємцем (а.с. 11).

Право власності заявниці та спадкодавця на правах спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, виданого Вільногірським ДГМК 21.03.1994 року згідно з розпорядженням від 21.02.1994 р. № 997 (а.с. 12).

Право власності заявниці на правах особистої власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, видане 04.04.1996 року на підставі рішення виконкому Дніпровокам`янської сільської Ради народних депутатів (а.с. 14).

Згідно копії спадкової справи № 18/2025 відкритої після смерті ОСОБА_3 , тільки ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті сина. Згідно довідки № 16 від 14.01.2025 року виданої виконкомом Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 та мав склад сім`ї: ОСОБА_1 мама, проживала разом з ним за цією ж адресою без реєстрації місця проживання (а.с. 31-40).

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Проаналізуваши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, не дивлячись на існуючі розбіжності у написані прізвищ заявника та спадкоємця у документах, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази також підтверджують наявність родинного зв`язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме, що вони доводилися один одному матір`ю та сином. Встановлення вказаного факту також необхідне заявнику для подальшого оформлення спадщини після смерті сина.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявником за однією адресою, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт родинних відносин та постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності заповіту, заінтересована особа: Вільногірська міська рада Дніпропетровської області - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати не відшкодовуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А.Ілюшик