Справа №464/919/25
пр № 2/464/969/25
У Х В А Л А

17 березня 2025 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі ТОВ «Кредитсервіс») звернулося до суду з позовом, поданим представником Павленком С.В., до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 220105-007 від 05.01.2022 у розмірі 24 088,80 грн. (позовну заяву сформовано та надіслано до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Жилі В.С.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С. від 14.02.2025 позовну заяву ТОВ «Кредитсервіс» залишено без руху з таких підстав:

- в матеріалах позовної заяви відсутня поштова квитанція чи накладна з описом вкладення про надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками, що надіслана до суду 07.02.2025;

- відсутнє підтвердження сплати позивачем судового збору в сумі 2 422,40 грн. за позовом ТОВ «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що надісланий до суду 07.02.2025.

При цьому, залишаючи позовну заяву без руху зазначено, що долучена ТОВ «Кредитсервіс» до матеріалів позовної заяви копія платіжної інструкції № 5909 від 20.11.2024 не може вважатися належним доказом сплати судового збору, оскільки подавалася позивачем в іншій цивільній справі за позовом ТОВ «Кредитсервіс» (справа № 464/8219/24), в якій ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В. від 15.01.2025 таку позовну заяву повернуто.

Для усунення вказаних недоліків, ухвалою судді від 14.02.2025 позивачу надано десятиденний строк.

Означену ухвалу доставлено позивачу та його представнику Павленку С.В. в їх електронні кабінети 19.02.2025, що підтверджується довідками Сихівського районного суду м. Львова про доставку електронних документів.

Враховуючи встановлений в ухвалі від 14.02.2025 десятиденний строк на усунення недоліків та дату отримання її копії позивачем, строк на усунення ТОВ «Кредитсервіс» недоліків позовної заяви сплив 03.03.2025.

20.02.2025 Сихівським районним судом м. Львова через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС отримано заяву представника ТОВ «Кредитсервіс» Павленка С.В. про виконання означеної ухвали від 14.02.2025до якої долучено копії поштової накладної та опису вкладення у лист від 19.02.2025 про надіслання відповідачці ОСОБА_1 копії позовної заяви ТОВ «Кредитсервіс» про стягнення заборгованості з додатками.

Окрім цього, в означеній заяві позивач стверджує, що долучена ним до позову копія платіжної інструкції № 5909 від 20.11.2024 є належним доказом сплати судового збору, оскільки судовий збір вважається сплаченим з моменту зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України. На переконання позивача, в разі повернення судом його позовної заяви без розгляду, він вправі повторно звернутися до суду із аналогічним позовом «використовуючи вже сплачений судовий збір», а відповідно позивач просив відкрити провадження у цій справі.

Досліджуючи зміст позовної заяви та заяви від 20.02.2022 на відповідність їх вимогам процесуального закону, відзначаю виконання ТОВ «Кредитсервіс» вимог встановлених у ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме надано докази надсилання відповідачці копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Разом з тим, інший недолік позовної заяви, зазначений в ухвалі від 14.02.2025, а саме щодо надання доказів сплати ТОВ «Кредитсервіс» судового збору в сумі 2 422,40 грн. позивачем не усунуто.

Надаючи оцінку доводам позивача про сплату ним судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 5909 від 20.11.2024, та відсутність у нього обов`язку повторно сплачувати судовий збір, відзначаю наступне.

За умовами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою юридичною особою, справляється судовий збір, що становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, враховуючи подання позовної заяви через підсистему «Електронний суд», позивачу необхідно було сплатити судовий збір з врахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а саме в сумі 2 422,40 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи. Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 05.08.2021 у справі № 160/5879/20.

Як зазначалось, позивачем до матеріалів позовної заяви, як доказ сплати судового збору, додано копію платіжної інструкції № 5909 від 20.11.2024 про оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн., виданої АТ «Комінбанк».

Однак, згідно з інформацією автоматизованої системи документообігу суду (комп`ютерна програма «Д-3»), сплата відповідного судового збору саме за означеною позовною заявою в межах справи № 464/919/25 не підтверджено в ході формування виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Також встановлено, що вищевказана вищевказаний платіжний документ платіжна інструкція № 5909 від 20.11.2024 вже подавалася позивачем у цивільній справі № 464/8219/24 (пр. № 2/464/653/25) за позовом ТОВ «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова Тімченко О.В. від 15.01.2025 таку позовну заяву повернуто. Питання повернення судового збору за цим платіжним документом в установленому законом порядку не вирішувалося.

При цьому, означена платіжна інструкція № 5909 від 20.11.2024 в комп`ютерній програмі «Д-3» автоматично поєднано з обліково-статистичною карткою справи № 464/8219/24, що підтверджується відповідним журналом судового збору та листом керівника апарату Сихівського районного суду м. Львова Пуківської О.В.

Так, на запит судді Жили В.С. щодо наявності відомостей про сплату ТОВ «Кредитсервіс» судового збору за подання позову в межах справи № 464/919/25, керівник апарату Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_2 листом від 14.07.2025 повідомила наступне:

- підтвердити зарахування судового збору згідно платіжної інструкції № 5909 від 20.11.2024 року на суму 2422,40 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України по цивільній справі № 464/919/25 відсутня можливість, оскільки такий сплачений та зарахований при розгляді іншої цивільної справи № 464/8219/24.

- за період з 01.01.2025 по даний час інформація про сплату платником Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» () судового збору згідно інших платіжних документів в КП «Д-3» Сихівського районного суду м. Львова відсутня.

Зауважую, що по кожній цивільній справі поданий заявником (позивачем) платіжний документ на підтвердження сплати судового збору приєднується саме до цієї справи, а відповідно такий документ не може бути повторно приєднаний до іншої справи.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір», якою не встановлено звільнення особи від сплати судового збору в разі подання повторно позову після визнання його неподаним та повернення позивачу.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто, в разі повернення заяви або скарги заявник має право на повернення йому сплаченого судового збору в такій справі. При цьому, від сплати судового збору при повторному зверненні до суду такий платник не звільняється, а зарахування раніше сплаченого судового збору по іншій справі до нової справи, що надійшла до суду, Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Означена позиція узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, що викладені в постановах цього суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23, від 05.08.2021 у справі № 160/5879/20, від 13.02.2019 у справі № 1540/3297/18 та інших судових рішеннях які враховуються при оцінці поданої позовної заяви.

Так, при перегляді за касаційними скаргами рішень судів попередніх інстанцій про повернення позовних заяв, Верховний Суд в означених постановах та інших рішеннях послідовно виходив із тих мотивів, що позивач при повторному поданні позовної заяви чи іншої заяви зобов`язаний сплати судовий збір за її розгляд у розмірі визначеному законом та не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд повернув, оскільки судовий збір за таким платіжним документом сплачений та обліковується за подання такого первинного позову (заяви), тобто, в іншій судовій справі.

При цьому, таке законодавче регулювання не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки згідно закону такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була повернута судом.

Окрім цього, залишаючи позовну заяву без руху у справі № 9901/447/21, Верховний Суд в ухвалі від 03.11.2021 відзначив, що подана позивачем квитанція від 09.08.2021 про сплату судового збору також долучалася у справах № 9901/326/21 та № 9901/438/21, а відповідно сплачений судовий збір зараховано у межах розгляду іншої справи. Оскільки ухвалами від 21.09.2021 у справі № 9901/326/21 та від 25.10.2021 у справі № 9901/438/21 позовні заяви повернуто особі, яка їх подала, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що за таких обставин позивач має право повернути сплачений ним судовий збір згідно з квитанцією від 09.08.2021, однак така не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у справі 9901/447/21, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

При цьому, суд не бере до уваги покликання позивача в заяві від 20.02.2025 на постанову Великої палати Верховного суду від 22.02.2024 у справі № 990/263/23, оскільки обставини вказаної справи істотно відрізняються від обставин цієї справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про відсутність підтвердження сплати позивачем судового збору у справі № 464/919/25 за позовною заявою ТОВ «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка надіслана до суду 07.02.2025 через підсистему «Електронний суд» (тобто, невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ч. 7 ст. 177 ЦПК України, та не усунення позивачем недоліків, зазначених в ухвалі від 14.02.2025).

За умовами ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що позовну заяву ТОВ «Кредитсервіс», поданої представником Павленком С.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Володимир ЖИЛА