ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3219/24 Провадження № 2/636/1066/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання -Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Костюшок Павла Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту -ТОВ «ФК «ЄАПБ») в особі представника Костюшок П.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19430,23 грн. та понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2018 року ОСОБА_1 уклала з Акціонерним товариством (АТ) «Ідея Банк» кредитний договір №R01.00506.004358938. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно Реєстру боржників №4 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року в сумі 19430,23 грн., з яких: 12372,58 грн. - заборгованість за основним боргом; 7057,65 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, здійснювали безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно з умовами вищевказаного Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені кредитним договором. Позивач вказує, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року в сумі 19430,23 грн., з яких: 12372,58 грн. - заборгованість за основним боргом; 7057,65 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями, і яку просить стягнути з відповідачки на свою користь. Також у позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» міститься прохання про розгляд справи за відсутності його представника, та у разі неявки відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16 травня 2024 року відкрито провадження у справі, яку визначено розглядати у порядку загального позовного провадження.

У жовтні 2024 року відповідачкою ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Закоморної К.О. подані заява про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» та відзив на позов, в якому міститься прохання про відмову у задоволенні вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ». Заперечення на позов обґрунтовані тим, що у 2018 році ОСОБА_1 брала кредит в розмірі 10 000 грн на закупку дров та писала заяву на реструктуризацію кредиту, який брала раніше. Однак позивачем до суду наданий кредитний договір №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року, предметом якого є кредит (грошові кошти) в сумі 15354,65 грн. Відповідачка є малозабезпеченою особою та не має змоги сплатити такі гроші, крім того вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за період з 07.07.2023 р. по 31.01.2024 р. не є належним, допустимим та достатнім доказом наявності заборгованості за вказаним договором, а банківську виписку за картковим рахунком, яка є первинним бухгалтерським документом, позивач не надав. Зазначає, що відповідачка не отримувала жодного повідомлення про передачу прав по стягненню з неї кредитних коштів від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та розміру кредитної заборгованості, не знала реквізитів позивача для сплати заборгованості. Також посилається й на те, що на можливість відповідачки виконувати кредитні зобов`язання вплинули обставини непереборної сили, зокрема збройна агресія рф, оскільки внаслідок обстрілу ТЦК в м. Чугуєві було частково зруйновано й її будинок. Внаслідок зазначеного представником відповідача було направлено на адресу позивача запит щодо позасудового врегулювання спору. Згідно відповіді ТОВ «ФК «ЄАПБ» відсутні підстави щодо реструктуризації боргів за кредитним договором та відповідач може скористатися лояльними умовами погашення заборгованості.

У жовтні 2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача Миколаєнко В.М. надано відповідь на відзив, в якому міститься прохання про залишення відзиву без задоволення, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на те, що при укладанні між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» кредитного договору №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року, сторони узгодили всі істотні умови: розмір кредиту, грошову одиницю, строк та умови користування коштами. Відповідачкою не спростована презумпція правомірності укладеного кредитного договору. Зазначає, що тільки 18.10.2024 року позивачем отримано від первісного кредитора виписку за кредитним договором за період з 20.09.2018 по 07.07.2023 та розрахунок заборгованості, які просить залучити до матеріалів справи. Посилається й на те, що не повідомлення боржника про заміну кредитора не є підставною для відмови у позові новому кредиторові. Також просить розглянути справу за відсутності представника позивача.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 грудня 2024 року закрито підготовче засідання, і справа призначена до розгляду по суті.

Подалі відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Закоморна К.О. надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої правові позиції по справі підтримали.

У звязку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю її учаснииків та ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 20.09.2018 року ОСОБА_1 уклала з Акціонерним товариством (АТ) «Ідея Банк» кредитний договір №R01.00506.004358938, акцептувавши публічну оферту АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку від 16.09.2015, яка розміщена на сайті банку. За умовами пунктів 1.1. та 1.2 вказаного кредитного договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 15354,65 грн., строком на 25 місяців, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Банк надає кредит шляхом переказу коштів в сумі 15354,65 грн. з позичкового рахунку позичальника на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ідея Банк», МФО 336310. Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір №F94.377.70131 від 09.09.2016 р.» . Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника для зарахування за призначенням. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 12,38% річних від залишкової суми кредиту (п.1.3). Відповідно до п.2.1 договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 25 щомісячних внесках включно до 20 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_2 в банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за договором у такій черговості:10 для оплати простроченої заборгованості кредиту; 2)для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк оплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій; 4) для погашення іншої заборгованості.

Аналогічні умови кредитування зазначені й в паспорті споживчого кредиту, погодженого та підписаного ОСОБА_1 .

Як вбачається з виписки від 07.07.2023 АТ «Ідея Банк» по картковому рахунку № НОМЕР_3 позичальника ОСОБА_1 останній 20.09.2018 року видано кредит в розмірі 15354,65 грн. згідно кредитного договору №R01.00506.004358938, які перераховані на позичковий рахунок позичальника № НОМЕР_4 . З цього ж рахунку 20.09.2018 року на рахунок № НОМЕР_1 проведено переказ коштів в сумі 15354,65 грн. на погашення кредиту №F94.377.70131 від 09.09.2016 р., ПІБ Филимонова. Подалі ОСОБА_1 частково проводила погашення заборгованості за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року до 22.04.2021 року.

Вищезазначені обставини узгоджуються й з поясненнями відповідачки, викладеними нею у відзиві на позов щодо отримання нею у 2018 році кредитних коштів в АТ «Ідея Банк» для закупівлі дров та погашення заборгованості за раніше укладеним кредитним договором, а також копією заяви ОСОБА_1 від 20.09.2018 року на ім`я голови правління АТ «Ідея Банк» про надання реструктуризації за кредитним договором №F94.377.70131 від 09.09.2016 р. у зв`язку зі скрутним фінансовим положенням.

При цьому посилання відповідачки на те, що вона у 2018 році уклала кредитний договір на суму 10 000 грн. спростовуються вищевказаними доказами.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 .

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже надана банком виписка за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 в справі №278/2177/15-ц: виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Таким чином, надана позивачем виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 , свідчить про користування відповідачем наданим кредитом, та є належним доказом щодо наявності кредитної заборгованості.

07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, за умовами якого AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається AT «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору (п.2.2. договору факторингу).

Факт відступлення прав вимоги за договором факторингу №07072023 від 07.07.2023 року підтверджується копією цього договору факторингу, копією платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023 р. перерахування ТОВ «ФК «ЄАПБ» 15 300 000 грн. плати за відступлення права вимоги, витягом з Реєстру боржників № 4 за цим договором факторингу, відповідно до якого ОСОБА_1 на час укладення договору факторингу має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року в сумі 19430,23 грн., з яких: 12372,58 грн. - заборгованість за основним боргом; 7057,65 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

При цьому аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.

Посилання сторони відповідача на те, що ОСОБА_1 не отримувала жодного письмового повідомлення про передачу прав вимоги за договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ», з урахуванням вищенаведених норм права не звільняє відповідачку від виконання обов`язків за кредитним договором перед позивачем.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. З моменту отримання право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу позивачем не здійснювалося й нарахування будь-яких штрафних санкцій.

Зазначений розрахунок заборгованості за кредитом оспорюється ОСОБА_1 , яка не надала до суду свій контррозрахунок виниклої кредитної заборгованості.

Між тим, суд не може повністю погодитись з розрахунками, наданими позивачем за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року в сумі 19430,23 грн., з яких: 12372,58 грн. - заборгованість за основним боргом; 7057,65 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16,які суд застосовує до виниклих правовідносин відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Як вбачається з наданих позивачем доказів розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року на час укладення договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» вирахуваний в розмірі 7057,65 грн. Зазначений розмір заборгованості відповідачки за відсотками, що був нарахований АТ «Ідея Банк» та подалі відступлений ТОВ«ФК «ЄАПБ» на час укладення договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року (тобто після закінчення строку дії кредитного договору), не підтверджується наданими доказами.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У звязку з чим, суд вважає безпідставним нарахування процентів після спливу терміну кредитування, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Однак, суд виходить з того, що така підстава позову у позовній заяві не заявлялась. Позовні вимоги стосуються виключно стягнення суми основного боргу та процентів за користування кредитом, а не процентів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що позов в частині стягнення боргу за кредитним договором №R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року слід задовольнити частково в сумі 15441,12грн., з яких: 12372,58 грн. заборгованість за основним боргом та 3068,54 грн. заборгованість за відсотками, які нараховані за час дії кредитного договору, тобто за період з 20.09.2018 до 20.10.2020.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу на те, що 15.03.2022 був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Між тим позивачем ТОВ «ФК«ЄАПБ» не заявлялися вимоги про стягнення з ОСОБА_1 коштів в порядку вимог ст. 625 ЦК України або неустойки.

Посилання сторони відповідача на наявність непереборних обставин, які унеможливлюють виконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань, не підтверджені належними та допустимими доказами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 3028 грн. згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 59155 від 09.02.2024 року.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволені частково в сумі 15441,12 грн., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову в розмірі 2406,34 грн. (15441,12 х 3028 : 19430,23= 2406,34).

Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Костюшок Павла Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , заборгованість за кредитним договором

№R01.00506.004358938 від 20.09.2018 року в сумі 15441(п`ятнадцять тисяч чотириста сорок одна)грн.12 коп., з яких: 12372,58 грн. заборгованість за основним боргом та 3068,54 грн. заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2406( дві тисячі чотириста шість) грн. 34 коп.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.

Представник позивача: Костюшок Павло Миколайович , адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2, поверх 4.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: адвокат Закоморна Катерина Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса для листування: 61023, м. Харків, а/с 10157

Повне рішення складено 10 лютого 2025 року

Суддя І.В. Карімов