Справа № 211/654/22
Провадження № 2/211/65/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі С.М. Зоріній

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 .

Відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями,-

встановив:

В провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями.

В обгрунтування позову зазначено, що позивач є власником 7/10 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 56,2 кв. метри та житловою площею 26,1 кв. метри, гаража «Б», огорожі № 1, хвіртки № 2, замощення І, водоколонки II . Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.07.2018 року , Витягом № 132134785 від 25.07.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформаційною довідкою № 293115149 від 29.12.2021 року . Згідно виданого Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою Свідоцтва про право на спадщину від 06.02.1969 року (реєстровий № 2-347) власником 1/10 частини вказаного домоволодіння є ОСОБА_5 , власником 1/10 частини вказаного домоволодіння є ОСОБА_6 , власником 1/10 частини вказаного домоволодіння є ОСОБА_7 , що підтверджується інформаційною довідкою № 293115149 від 29Л2.2021 року. Вказані обставини також підтверджені матеріалами спадкової справи (реєстровий № 2-347), яка була заведена 06.02.1969 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_8 . За наявними відомостями ОСОБА_6 померла (дата смерті невідома), а спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті прийняв її син - ОСОБА_9 . Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, яка була заведена державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_6 . За наявними відомостями ОСОБА_5 також помер (дата смерті невідома), спадщину, яка відкрилася внаслідок його смерті, прийняла його дочка - ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, яка була заведена державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 . За наявними відомостями ОСОБА_7 також померла (дата смерті невідома), спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті, прийняла її дочка - ОСОБА_10 . Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, яка була заведена державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7 .

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 також померла, спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті прийняв ОСОБА_9 , що підтверджується повідомленням Першої криворізької державної нотаріальної контори від 14.08.2024 року , може бути підтверджено матеріалами спадкової справи № 373/2021, яка була заведена після її смерті. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 також помер, спадщину, яка відкрилася внаслідок його смерті прийняла ОСОБА_4 , що підтверджується повідомленням Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 16.08.2024 року (знаходиться в справі), може бути підтверджено матеріалами спадкової справи № 7/2023, яка була заведена після його смерті. Позивач, відповідачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 володіємо вищевказаним домоволодінням на праві спільної часткової власності. Позивачеві належить 7/10 часток вказаного домоволодіння відповідачці ОСОБА_11 1/10 його частка, відповідачці ОСОБА_4 - 1/5 його часткаю . Очевидно, що частки відповідачки ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4 у вказаному домоволодінні є незначними та не можуть бути виділені в натурі. Вказане домоволодіння є неподільною річчю, оскільки складається з одного коридору, однієї комори, однієї кухні та двох житлових кімнат, що підтверджуються Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок . З огляду на вищезазначене, позивачки з відповідачкою ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 спільне володіння та користування вказаним домоволодінням є неможливим. Відповідачка ОСОБА_4 у спірному домоволодінні не проживає, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується повідомленням Криворізької філії державного нотаріального архіву Дніпропетровської області від 16.08.2024 року , а отже має інше житло. Відповідачка ОСОБА_3 у спірному домоволодінні також не проживає, зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а отже має інше житло. Достовірні відомості про реєстрацію місця проживання відповідачки ОСОБА_3 можуть були витребувані судом з Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради. З огляду на вищезазначене, припинення права власності відповідачки ОСОБА_4 на 1/5 частку вказаного домоволодіння та припинення права власності відповідачки ОСОБА_3 на 1/10 частку вказаного домоволодіння не завдасть шкоди їх інтересам або інтересам членів їх сім`ї. З огляду на вищезазначене, позивач бажаює щоб вказане домоволодіння було визнане її власністю, у зв`язку з чим з неї мають бути стягнуті на користь відповідачки ОСОБА_4 вартість 1/5 його частки та на користь відповідачки ОСОБА_3 вартість 1/10 його частки. Загальна вартість вказаного домоволодіння складає 106900,00 (сто шість тисяч дев`ятсот) гривень, що підтверджується Звітом про оцінку майна № MN211124-04 . Відповідно - вартість належної відповідачці ОСОБА_4 1/5 його частки складає 21380,00 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят) гривень, вартість належної відповідачці ОСОБА_3 1/10 його частки - 10690,00 (десять тисяч шістсот дев`яносто) гривень, що в сумі складає 32070,00 (тридцять дві тисячі сімдесят) гривень. Вказані 32070,00 гривень внесені позивачем на депозитний рахунок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується Банківською квитанцією від 07.01.2025 року, оригінал якої знаходиться в справі. Вартість наданої адвокатом Голівером П.В. правової допомоги склала 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Вказана обставина, а також те, що оплата правової допомоги здійснена у повному обсязі, підтверджується Договором про надання правової допомоги від 15.01.2022 року , Додатком № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 15.01.2022 року , Квитанцією серії ААК № 456606 від 15.01.2022 року та Розрахунком вартості наданої правової допомоги .

Ухвалою суду від 16.02.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалами суду від 11.04.2022 року та 10.02.2025 року витребувано докази по справі.

Ухвалою суду від 09.02.2023 року зупинено провадження по справі для визначення кола спадкоємців.

Ухвалою суду від 20.09.2024 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року частково закрите провадження по справі відносно померлих осіб. 07.02.2025 року позивачем уточнено позов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 уточнений позов підтримали, просили задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 уточнений позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_4 до суду не з`явилася, заяв не надала.

Вислухавши позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встеновлено, що позивач є власником 7/10 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 56,2 кв. метри та житловою площею 26,1 кв. метри, гаража «Б», огорожі № 1, хвіртки № 2, замощення І, водоколонки II . Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.07.2018 року , Витягом № 132134785 від 25.07.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформаційною довідкою № 293115149 від 29.12.2021 року . Згідно виданого Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою Свідоцтва про право на спадщину від 06.02.1969 року (реєстровий № 2-347) власником 1/10 частини вказаного домоволодіння є ОСОБА_5 , власником 1/10 частини вказаного домоволодіння є ОСОБА_6 , власником 1/10 частини вказаного домоволодіння є ОСОБА_7 , що підтверджується інформаційною довідкою № 293115149 від 29Л2.2021 року. Вказані обставини також підтверджені матеріалами спадкової справи (реєстровий № 2-347), яка була заведена 06.02.1969 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_8 . За наявними відомостями ОСОБА_6 померла (дата смерті невідома), а спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті прийняв її син - ОСОБА_9 . Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, яка була заведена державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_6 . За наявними відомостями ОСОБА_5 також помер (дата смерті невідома), спадщину, яка відкрилася внаслідок його смерті, прийняла його дочка - ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, яка була заведена державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 . За наявними відомостями ОСОБА_7 також померла (дата смерті невідома), спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті, прийняла її дочка - ОСОБА_10 . Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, яка була заведена державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7 .

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 також померла, спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті прийняв ОСОБА_9 , що підтверджується повідомленням Першої криворізької державної нотаріальної контори від 14.08.2024 року , може бути підтверджено матеріалами спадкової справи № 373/2021, яка була заведена після її смерті. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 також помер, спадщину, яка відкрилася внаслідок його смерті прийняла ОСОБА_4 , що підтверджується повідомленням Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 16.08.2024 року (знаходиться в справі), може бути підтверджено матеріалами спадкової справи № 7/2023, яка була заведена після його смерті. Позивач, відповідачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 володіємо вищевказаним домоволодінням на праві спільної часткової власності. Позивачеві належить 7/10 часток вказаного домоволодіння відповідачці ОСОБА_11 1/10 його частка, відповідачці ОСОБА_4 - 1/5 його часткаю . Очевидно, що частки відповідачки ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4 у вказаному домоволодінні є незначними та не можуть бути виділені в натурі. Вказане домоволодіння є неподільною річчю, оскільки складається з одного коридору, однієї комори, однієї кухні та двох житлових кімнат, що підтверджуються Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок . З огляду на вищезазначене, позивачки з відповідачкою ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 спільне володіння та користування вказаним домоволодінням є неможливим. Відповідачка ОСОБА_4 у спірному домоволодінні не проживає, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується повідомленням Криворізької філії державного нотаріального архіву Дніпропетровської області від 16.08.2024 року , а отже має інше житло. Відповідачка ОСОБА_3 у спірному домоволодінні також не проживає, зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а отже має інше житло. Достовірні відомості про реєстрацію місця проживання відповідачки ОСОБА_3 можуть були витребувані судом з Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради. З огляду на вищезазначене, припинення права власності відповідачки ОСОБА_4 на 1/5 частку вказаного домоволодіння та припинення права власності відповідачки ОСОБА_3 на 1/10 частку вказаного домоволодіння не завдасть шкоди їх інтересам або інтересам членів їх сім`ї. З огляду на вищезазначене, позивач бажаює щоб вказане домоволодіння було визнане її власністю, у зв`язку з чим з неї мають бути стягнуті на користь відповідачки ОСОБА_4 вартість 1/5 його частки та на користь відповідачки ОСОБА_3 вартість 1/10 його частки. Загальна вартість вказаного домоволодіння складає 106900,00 (сто шість тисяч дев`ятсот) гривень, що підтверджується Звітом про оцінку майна № MN211124-04 . Відповідно - вартість належної відповідачці ОСОБА_4 1/5 його частки складає 21380,00 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят) гривень, вартість належної відповідачці ОСОБА_3 1/10 його частки - 10690,00 (десять тисяч шістсот дев`яносто) гривень, що в сумі складає 32070,00 (тридцять дві тисячі сімдесят) гривень. Вказані 32070,00 гривень внесені позивачем на депозитний рахунок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується Банківською квитанцією від 07.01.2025 року, оригінал якої знаходиться в справі. Вартість наданої адвокатом Голівером П.В. правової допомоги склала 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Вказана обставина, а також те, що оплата правової допомоги здійснена у повному обсязі, підтверджується Договором про надання правової допомоги від 15.01.2022 року , Додатком № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 15.01.2022 року , Квитанцією серії ААК № 456606 від 15.01.2022 року та Розрахунком вартості наданої правової допомоги .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частини першої статті 364 ЦК України).

При цьому Верховний Суд України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі №6-4цс14 вказав, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно із частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частина третя статті 364 ЦК України).

Відповідно до частин першої-другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно частини 1 статті 365 Цивільного кодексу України: «Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім ї».

Згідно частини 2 статті 365 Цивільного кодексу України «суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду».

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №295/4514/16-ц, провадження №61-29115сво18, вказала, що аналіз глави 26 ЦК України дозволяє зробити висновок, що частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не є конкретною часткою майна. Тобто частка в праві спільної часткової власності та жиле приміщення є окремим об`єктом цивільних прав.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, забезпечуючи єдність судової практики у Постанові Верховного Суду від 09 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21 (провадження № 61-18278сво23) зробила висновок, що для уникнення правової невизначеності судам доцільно одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні задовольняти й вимогу про визнання права власності на таку частку за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки.

Так, мета поданого позову набуття права власності на частку в нерухомому майні, яка є незначною та належить іншому співвласнику.

Стаття 365 ЦК України регулює правовідносини щодо припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Водночас реалізація співвласником свого суб`єктивного права, передбаченого зазначеною статтею (подання відповідного позову з доведенням обставин, передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК України, внесення вартості частки відповідача на депозитний рахунок суду), спрямована не лише на припинення правовідносин спільної власності (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України), а й на набуття відповідного права за рахунок припинення права власності іншого співвласника, що передбачене п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України (визнання права).

Набуття позивачкою права власності на припинену частку відповідача у спільному майні в порядку ст. 365 ЦПК України відповідає визначеній у ч. 5 ст. 11 ЦК України підставі виникнення цивільних прав та обов`язків. Крім того, визнання права застосовується не лише в разі наявності порушення такого права, а також у разі його невизнання чи оспорення, що узгоджується з ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки в інший спосіб позивач не має можливості захистити свої порушені права. Тому суд вважає за необхідне припинити право спільної часткової власності та визнати за позивачем право власності на належне її нерухоме майно, стягнувши з неї на користь відповідачів суму компенсації за частку в майні.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивачем доведені витрати на правову допомогу та надані всі докази.

Згідно частини першоїстатті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне зазначено в частині 3статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Позивач сплатила судовий збір в сумі 992,40 грн., що підтверджено квитанцією.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями -задовольнити.

Припинити право власності відповідачки ОСОБА_4 на 1/5 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сто сорок дев`ять) і складається з житлового будинку «А-1 » загальною площею 56,2 кв. метри та житловою площею 26,1 кв. метри, гаража «Б», огорожі № 1, хвіртки № 2, замощення І, водоколонки II.

Визнати за позивачкою ОСОБА_1 , право власності на належну відповідачці ОСОБА_4 1/5 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сто сорок дев`ять) і складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 56,2 кв. метри та житловою площею 26,1 кв. метри, гаража «Б», огорожі № 1, хвіртки № 2, замощення І, водоколонки II.

Виплатити ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , компенсацію в розмірі 21380 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят) гривень 00 копійок за 1/5 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на депозитному рахунку Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA 0017442, квитанція від 07.01.2025 року.

Припинити право власності відповідачки ОСОБА_3 на 1/10 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою. АДРЕСА_1 (сто сорок дев`ять) і складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 56,2 кв. метри та житловою площею 26,1 кв. метри, гаража «Б», огорожі № 1, хвіртки № 2, замощення І, водоколонки II.

Визнати за позивачкою ОСОБА_1 , право власності на належну відповідачці ОСОБА_3 1/10 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сто сорок дев`ять) і складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 56,2 кв. метри та житловою площею 26,1 кв. метри, гаража «Б», огорожі № 1, хвіртки № 2, замощення І, водоколонки II.

Виплатити ОСОБА_3 , компенсацію в розмірі 10690 (десять тисяч шістсот дев`яносто) гривень 00 копійок за 1/10 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сто сорок дев`ять), які знаходяться на депозитному рахунку Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA 0017442, квитанція від 07.01.2025 року.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень та судовий збір в розмірі 496 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 20 копійок, тобто з кожного по 7748 (сім тисяч сімсот сорок вісім) гривень 10 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, 49000 м.Дніпро, вул.Челюскіна,1) повернути ОСОБА_1 , 50 % судового збору в розмірі 496 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 20 копійок, сплаченого, згідно з квитанцією № ПН8984 від 28 січня 2022 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.03.2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат