ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2382/24
Провадження № 2/210/90/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скотар Р.Є., за участі секретаря Новосилецького В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Заборського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Заборський О.В. звернувся до суду зі уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_1 , 09.01.2024 року зазначене житлове приміщення було затоплене внаслідок недбалого поводження мешканців квартири АДРЕСА_2 із сантехнічними приладами. У цей же день позивач разом з іншими мешканцями будинку АДРЕСА_3 склали акт №1 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 .

За наслідком затоплення в постраждалій квартирі АДРЕСА_5 є необхідність у проведенні ремонтних робіт: фарбування стелі в двох кімнатах та коридорі; відновлення рами дверей в одній кімнаті; компенсація вартості шпалер; заміна люстри в одній кімнаті. Внаслідок залиття, належна позивачу квартира знаходиться в непридатному для проживання стані. Майнова шкода від затоплення станом на день подання позову становить 70500 гривень. Крім того, позивач вимушена винаймати помешкання та нести додаткові витрати у розмірі 20000 гривень.

Позивач позбулась значної частини своїх доходів, що негативно вплинуло на моральну обстановку в сім`ї, унеможливило придбання додаткових матеріальних благ, організацію відпочинку та надання допомоги батькам.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки від затоплення житлового приміщення в розмірі 90500 гривень; суму моральної шкоди у розмірі 12000 гривень; судовий збір у розмірі 1211,20 гривень; вартість проведення експертної оцінки в сумі 7000 гривень; витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень.

Аргументи учасників справи

До початку судового засідання, 24.09.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Пістрюги В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Факт залиття квартири було зафіксовано актом про залиття від 01.09.2024. Відповідно до вказаного акту в квартирі АДРЕСА_6 було виявлено пошкодження, що, відповідно до складеного акту, виникли в наслідок затоплення, а саме: залиття двох кімнат площею 18,3 кв.м, 14,4 кв.м та коридору 9.1 кв.м. Однак не було виявлено та встановлено причини затоплення квартири АДРЕСА_6 з вини мешканців квартири АДРЕСА_2 , а лише описано як неналежний стан системи опалення у вказаній квартирі.

Представник зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який документ, що підтверджує суму завданих Позивачу збитків. Не надано доказів того, що Позивачем понесені додаткові збитки, що пов`язані із орендою житла в сумі 20000 грн.

Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям квартири.

В судове засідання сторони не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином.

До початку судового засідання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Заборського О.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю сторони позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пістрюга В.В. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Рух по справі

Ухвалою суду від 07 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26).

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року прийнято заяву про уточнення позовних вимог по справі за позовом адвоката Заборського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. (а.с.50-51).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_5 на підставі Договору дарування квартири від 03.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциною Н.В., зареєстрованого у реєстрі за №1060 (а.с.9-12).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 28.10.2023 року зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №731. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно Акту №1 обстеження житлового/нежитлового приміщення від 09.01.2024 року, головою правління ОСББ «Вокзальна 1» було обстежено систему опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_7 . Система опалення у квартирі АДРЕСА_2 не приведена співвласниками у належний стан та не підготовлена до опалювального сезону 2023-2024. Співвласнику ОСОБА_6 було порекомендовано поспілкуватися зі співвласниками квартири, які постраждали від залиття та вирішити питання у досудовому порядку. Співвласник відмовився (а.с.13).

Комісією у складі голови правління Марти Ковалевської, співвласників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , складено Акт №1 від 09.01.2024 року про те, що нею була обстежена квартира АДРЕСА_5 на предмет залиття з вище розташованою квартирою АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_6 розташована на 1 поверсі з-х поверхового будинку, складається з 3-х кімнат. На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі АДРЕСА_6 постраждали: дві кімнати. Залита стеля у двох кімнатах, стіни по всьому периметру кімнат. Вода з системи опалення лилася з люстри у першій кімнаті, з пройомів дверей. Залито стіни коридору.

В результаті обстеження вище розташованої квартири АДРЕСА_2 виявлено: систему опалення: залізний стояк, труба з двома хомутами та іржавими протіканнями, металопластиковий кусок труби. Врізка напряму. Без відсікаючи кранів. Відсутній стояк та бойпас. Система у неналежному технічному стані. Причина залиття квартири АДРЕСА_6 : роз`єднання куска метало пластикової труби з залізною на системі опалення у квартирі АДРЕСА_2 .

Необхідно провести ремонт: фарбування стелі у 2 та 3 кімнатах, коридорі. Відновити раму дверей у 3 кімнаті. Компенсувати вартість шпалер у 2 та 3 кімнатах, коридорі. Відновити люстру у 3 кімнаті (а.с.14-15).

До позовної заяви додано план квартири АДРЕСА_4 (а.с.16).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2023/009820491 від 30.11.2023, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 26.06.2008 (а.с.17).

На підставі Договору про надання правової допомоги № б/н від 24.04.2024 року, адвокатом Заборським О.В. ОСОБА_1 видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1406139 26.04.2024 (а.с.18).

Відповідно до прибуткового касового ордера та квитанції до прибуткового касового ордера від 25.04.2024 року, адвокатом Заборським О.В. прийнято від ОСОБА_1 10000 гривень на підставі договору про надання правової допомоги від 24.04.2024 (а.с.20).

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги та на представлення інтересів від 25.04.2024 року та Розрахунку витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 , адвокатом Заборським О.В. надано ОСОБА_1 наступні послуги:

консультації (шляхом зустрічей та в телефонному режимі) щодо складання та подачі позовної заяви, судової практики та перспектив (1 год. на суму 1000 грн.);

попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регламентує спірні правовідносини (2 год. на суму 2000 грн.);

підготовка правової позиції, збір доказів, перевірка та підготовка документів (1 год. на суму 1000 грн.);

складання позовної заяви з урахуванням останніх позицій Верховного суду (5 год. на суму 5000 грн.);

судове представництво (подання позову до суду, контроль розгляду справи, подання процесуальних заяв тощо) (1 год. на суму 1000 грн. (а.с.20 зворо-21).

Відповідно до Звіту про оцінку збитків, завданих внаслідок затоплення від 23.02.2024 року, вартість ліквідації затоплення квартири АДРЕСА_5 складає 70500 гривень без урахування ПДВ, що еквівалентно 1832 дол. США (а.с.36-43).

Згідно Висновку судового експерта з питань будівельно-технічної експертизи №97-24, складеного 07.11.2024 року, вартість відновлювального ремонту, проведення якого необхідно для усунення пошкоджень, які виникли у наслідок залиття житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , визначена станом на вересень 2024 року становить 107016,00 грн. в т.ч. ПДВ (а.с.74-88).

Додатком №1 до Висновку є розрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт, за яким вартість відновлювального ремонту становить 107016,00 грн. (а.с.89-98).

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову і моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

При цьому, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків від затоплення квартири.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

За статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період .

Системний аналіз зазначених положень законодавства у взаємозв`язку із положеннями статті 1166 ЦК України дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані, своєчасно усувати недоліки у його роботі, а також самовільно не втручатися у внутрішньобудинкову систему централізованого теплопостачання. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, факт залиття 09 січня 2024 року квартири АДРЕСА_5 підтверджується Актом №1 про наслідки залиття, складеним комісією у складі голови правління Марти Ковалевської, співвласників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , О.М. Гапочкіна, згідно з яким було обстежено квартиру АДРЕСА_5 на предмет залиття з вище розташованою квартирою АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_6 розташована на 1 поверсі 3-х поверхового будинку, складається з 3-х кімнат. На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі АДРЕСА_6 постраждали: дві кімнати. Залита стеля у двох кімнатах, стіни по всьому периметру кімнат. Вода з системи опалення лилася з люстри у першій кімнаті, з пройомів дверей. Залито стіни коридору.

В результаті обстеження вище розташованої квартири АДРЕСА_2 виявлено: систему опалення: залізний стояк, труба з двома хомутами та іржавими протіканнями, металопластиковий кусок труби. Врізка напряму. Без відсікаючи кранів. Відсутній стояк та бойпас. Система у неналежному технічному стані. Причина залиття квартири АДРЕСА_6 : роз`єднання куска метало пластикової труби з залізною на системі опалення у квартирі АДРЕСА_2 .

Зазначений Акт складений у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Розмір збитків, завданих внаслідок залиття квартири позивача, визначений Висновком експерта з питань будівельно-технічної експертизи №97-24, згідно якого вартість відновлювального ремонту, проведення якого необхідно для усунення пошкоджень, які виникли у наслідок залиття житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , визначена станом на вересень 2024 року становить 107016,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків від затоплення квартири в розмірі 70500,00 гривень.

У свою чергу відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.

Таким чином, оскільки факт залиття квартири позивача доведений належними і допустимими доказами у справі, розмір завданої шкоди відповідачем під час розгляду справи не спростований і встановлений на підставі Висновку експерта на замовлення позивача, а відповідачем не надано висновку експерта із цього самого питання, не заявлялося клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи і ніяким чином не обґрунтовано, що Висновок викликає сумніви щодо його правильності, суд виходить із встановленого в зазначеному у Висновку розміру майнового збитку в сумі 107016,00 грн, а також заявлених позивачем в рахунок відшкодування збитку вимог у розмірі 70500,00 грн.

З врахуванням обставин справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 70500,00 гривень в межах заявлених вимог.

Щодо вимог в частині стягнення з відповідача збитків, пов`язаних з орендою житла позивачем та збитків, пов`язаних з оцінкою вартості матеріальних збитків.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд зазначає, що цивільний процес здійснюється на засадах змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків, пов`язаних з орендою житла внаслідок затоплення її квартири в розмірі 20000 гривень та щодо стягнення збитків, пов`язаних з оцінкою вартості матеріальних збитків в результаті залиття квартири в розмірі 7000 гривень.

Проте, позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування вказаних вимог.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків, пов`язаних з орендою житла в розмірі 20000 гривень та стягнення збитків, пов`язаних з оцінкою вартості матеріальних збитків в розмірі 7000 гривень задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта статті 23 ЦК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип, по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У відповідності до частини третьої, п`ятої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року в справі №?686/10520/15-ц зауважував, що розв`язуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зважає на тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном).

Виходячи із презумпції того, що порушення прав людини прямо суперечить головним конституційним нормам і завжди викликає у людини негативні емоції, ураховуючи характер страждань позивача у даній справі, обсяг заподіяної шкоди та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до вимог статей 23, 1167 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами й доповненнями), суд доходить до висновку, що позивачу спричинені душевні страждання, яких вона зазнала з огляду на залиття її квартири, та у даному випадку обґрунтованою, справедливою і співрозмірною грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди, є сума в 5 000,00 гривень.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 70500,00 гривень та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Щодо судових витрат

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, стороною позивача надано прибутковий касовий ордер від 25.04.2024; квитанцію до прибуткового касового ордера від 25.04.2024; акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги та на представлення інтересів від 25.04.2024; розрахунок витрат на правничу допомогу від 25.04.2024.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до вимог діючого законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача не надано заперечень щодо розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача у розмірі 75500 гривень, що становить 68,95 % від суми позову (109500 гривень), із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволених позовних вимог, в розмірі 6895 гривень.

При зверненні позивача до суду, заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень (100 %).

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 75500 гривень, що становить 68,95 % від суми позову (109500 гривень), із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у розмірі задоволеної частини, що становить 835,12 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги адвоката Заборського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 суму матеріальних збитків від затоплення квартири в розмірі 70500 гривень (сімдесят тисяч п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 суму моральної шкоди в розмірі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 суму судового збору у розмірі 835,12 гривень (вісімсот тридцять п`ять гривень дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 суму витрат на правничу допомогу у розмірі 6895, гривень (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 25 березня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_9 );

- відповідач: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_10 ).

Суддя: Р. Є. Скотар