ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/675/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/9790/24 Категорія: 304090000 Петренко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на заочне рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 31.01.2025 (повний текст складено 31.01.2025, суддя в суді першої інстанції Петренко О.В.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у грудні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 292,96 грн., мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до позичальника за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 31.01.2025 у позовних вимогах у справі відмовлено з підстав того, що позивачем не надано доказів підписання позичальником кредитного договору, який не містить відображення електронного цифрового підпису. Докази перерахування кредитних коштів не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів, відтак факт перерахунку позичальнику кредиту належним чином не підтверджується.

Позивач подав на вказане рішення суду 04.03.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вказано на те, що Кредитний договір був підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Так без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «МІЛОАН» за допомогою логіна Особистого кабінету і пароля Особистого кабінету Кредитний договір між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем не був би укладений.

Суд першої інстанції помилково вказав на те, що у Кредитному договорі відсутній електронний цифровий підпис Відповідача, що спростовуються наданою ТОВ «МІЛОАН» хронологією вчинення дій щодо його укладення, інформацією з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» про надсилання відповідачем SMS на номер Відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину.

Відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «МІЛОАН» на підставі платіжного доручення платіжного доручення № 9213236 від 21.12.2019 Відповідачу перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 8000 грн.

Указане платіжне доручення № 9213236 від 21.12.2019 містить усі необхідні для перерахування коштів реквізити сторін, дату здійснення операції, платіжну систему, призначення платежу.

Відповідно до платіжного доручення №9213236 від 21.12.2019 Банком Платника (ТОВ «МІЛОАН») є ТОВ ФК Елаєнс (Вид фінансових платіжних послуг: Переказ коштів без відкриття рахунків), код банку 38905834, а Банк Отримувача Онищенко В.В. є: BIN: 516875, Платіжна система: MASTERCARD; Банк: JSC CB PRIVATBANK; Тип карти: DEBIT; Категорія картки: STANDARD.

Слід врахувати, що банківські послуги дозволяється надавати виключно банку. ТОВ «МІЛОАН» - це фінансова установа, а не банківська, яка не має права відкривати рахунки Позичальнику, а лише перераховує кредитні кошти на наданий Позичальником рахунок.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 292,96 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 21.12.2019 між ТОВ «Мілоан» і відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1431820 (а.с.28-30), відповідно до п.1.1 якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Із пунктів 1.2 1.5 п.1 Кредитного договору судом встановлено, що сума кредиту становить 8000,00 грн. у валюті: гривня; кредит надається строком на 11 днів з 21.12.2019; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 01.01.2020; сукупна вартість кредиту складає 1484,00 грн. в грошовому виразі та 616,00 відсотків річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у п. 1.5.1-1.5.2 цього договору.

Пунктом 2.2.3 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства.

Із пункту 6.1 договору суд встановив, що Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства miloan.ua, а згідно п.6.5 встановлено, що цей договір сторони визначили таким, що прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Водночас у пункті 10 Кредитного договору не відображено електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором (а.с.30).

Із анкети-заяви на кредит №1431820 від 21.12.2019, що роздрукована позивачем із сайту miloan.ua, суд встановив наявність у цьому документі інформації щодо суми кредиту, строку кредиту, суми до повернення (з врахуванням комісії та процентів), анкетних даних фізичної особи, що співпадають із відповідними даними відповідача, а також процес оформлення та розгляду заяви 1431820.

У цьому письмовому доказі, як і в Кредитному договорі відсутнє відображення електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором (а.с.10).

Водночас із платіжного доручення №9213236 від 21.12.2019 судом встановлено, що означеного дня ТОВ «Мілоан» як платником через ТОВ «»ФК «Елаєнс» було перераховано ОСОБА_1 на банківську картку «Mastercard» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 8000 грн із зазначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору 1431820 (а.с.37).

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, які складені ТОВ «Мілоан», борг ОСОБА_1 перед цим товариством, станом на 04.06.2020, становить 28292,96 грн., з яких: 7528 грн. за тілом кредиту, 16204,96 грн. за відсотками, 4000 грн. за пенею та 560 грн. за комісією (а.с.14-16).

09.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджі Фінанс» укладено договір факторингу №03/10 у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити ТОВ «Діджі Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджі Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1 Договору факторингу №03/10) (а.с.21-24).

Відповідно до витягу з додатку до Договору факторингу №03/10 суд встановив, що ТОВ «Діджі Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору, що у грошовому еквіваленті складає 28292,96 грн. (а.с.13).

Також із договору факторингу №1/15 від 21.01.2022 суд встановив, що ТОВ «ФК «Пінг-Понг» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Діджі Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджі Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Пінг-Понг» свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (п.1.1 Договору факторингу №1/15) (а.с.31-33).

Відповідно до витягу з додатку до Договору факторингу №1/15 суд встановив, що ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору, що у грошовому еквіваленті складає 28292,96 грн. (а.с.12).

Із платіжних інструкцій та довідки ТОВ «Діджі Фінанс», що знаходяться на а.с. 41-47, суд встановив факт оплати як ТОВ «Діджі Фінанс» ТОВ «Мілоан», так і ТОВ «ФК «Пінг-Понг» ТОВ «Діджі Фінанс» грошових коштів за відступлення права вимоги як за Договором факторингу №03/10, так і за Договором факторингу №1/15.

Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконала у зв`язку з чим позивач, як новий кредитор, звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення боргу в сумі 28 292,96 грн.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримала кошти за кредитним договором та не повернула їх у визначені строки, сплативши погоджені сторонами договору відсотки по кредиту, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.

Таким чином відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення.

При цьому доказів виконання наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі ні перед попередніми кредиторами відповідачем суду не надано.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції у справі про те, що позивачем не підтверджено факт підписання позичальником кредитного договору, з урахуванням таких міркувань.

З долученого до позовної заяви примірника кредитного договору вбачається, що у ньому зазначено усі персональні ідентифікуючі дані позичальника, зокрема, ПІБ, реквізити паспорту громадянина України, адресу проживання, електронну пошту та номер телефону, які були самостійно повідомлені позичальником при оформленні договору.

З аналізу змісту анкети-заяви №20671483 від 21.12.2019 позичальника ОСОБА_1 на оформлення кредиту, датованій днем укладення договору, зазначено, що 21.12.2019 о 01:23:49 позичальник підписала договір, що в електронній системі кредитора підтверджено 21.12.2019 о 01:25:05.

Апеляційний суд враховує, що в статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Таким чином за обставин цієї справи кредитний договір від 21.12.2019 був підписаний позичальником з використанням електронного підпису, що підтверджується даними про його введення у електронній системі особи-кредитора, а відсутність відображення безпосередньо в тексті договору символів надісланого позичальнику цифрового підтвердження саме по собі у контексті конкретних обставин цієї справи не може свідчити про не укладення відповідного правочину.

З цих підстав апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позивач не довів факту укладення з відповідачем кредитного договору.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач не довів фактичне перерахування позичальнику кредитних коштів спростовуються платіжним дорученням №9213236 від 21.12.2019 про перерахунок коштів позичальнику на рахунок, погоджений сторонами в кредитному договорі, що додатково підтверджує наявність правовідносин між сторонами справи згідно укладеного відповідачем кредитного договору.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що докази перерахування кредитних коштів не відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів, відтак факт перерахунку позичальнику кредиту належним чином не підтверджується.

Так Відповідно до платіжного доручення №9213236 від 21.12.2019 Банком Платника (ТОВ «МІЛОАН») є ТОВ ФК Елаєнс (Вид фінансових платіжних послуг: Переказ коштів без відкриття рахунків), код банку 38905834, а Банк Отримувача Онищенко В.В. є: BIN: 516875, Платіжна система: MASTERCARD; Банк: JSC CB PRIVATBANK; Тип карти: DEBIT; Категорія картки: STANDARD.

Як слушно зауважує скаржник, банківські послуги дозволяється надавати виключно банку. ТОВ «МІЛОАН» - це фінансова установа, а не банківська, яка не має права відкривати рахунки Позичальнику, а лише перераховує кредитні кошти на наданий Позичальником рахунок.

Апеляційний суд констатує, що відповідні договори факторингу, внаслідок укладення яких позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинними та перед судом заінтересованими особами питання про визнання їх недійсними не порушувалося.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже заочне рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 31.01.2025 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 6056,00 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також 6 000,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених при розгляді справи судом першої інстанції.

Доказів наявності у відповідача обумовлених законодавством пільг по сплаті судового збору матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 31.01.2025 у даній цивільній справі скасувати.

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» заборгованість за Кредитним договором № 1431820 від 21.12.2019 у розмірі 28292,96 грн., 6056,00 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також 6 000,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених при розгляді справи судом першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 26.03.2025.

Суддя-доповідач

Судді