Провадження №2/751/163/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Є.Ю., звернувся до суду з позовом до АТ «Страхова компанія «Інго», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , у якому просить: стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_1 несплачене страхове відшкодування, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223487824, в розмірі 26808 грн. 15 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в розмірі 20584 грн. 6 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача всі понесені судові витрати, в тому числі витрати на проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу в розмірі 3000 гривень, судовий збір в розмірі 1211,20 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 гривень.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 18.11.2024 року в м. Чернігів сталася ДТП за участю автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_1 та автомобіля Fiat Linea, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням та власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 зазнав технічних ушкоджень. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 19.11.2024, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху. Згідно копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223487824, на час ДТП автомобіль Fiat Linea, д.н.з. НОМЕР_2 , застраховано в AT «Страхова компанія «ІНГО». Позивачем до AT «Страхова компанія «ІНГО» було подано всі необхідні, для сплати належного страхового відшкодування, документи, в тому числі повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заяву про страхове відшкодування. 19.11.2024 року відповідачем було перераховано позивачу 1600 гривень франшизи. 28.11.2024 року, AT «Страхова компанія «ІНГО» було перераховано позивачу страхове відшкодування, в розмірі 7132 грн. 05 коп. Оскільки розмір страхового відшкодування не покрив в повній мірі матеріального збитку, понесеного в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди, у позивача виникло право звернутися із позовною заявою до суду. Вказує, що несплачене страхове відшкодування, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №223487824, яке підлягає стягненню з AT «СК «Іного», складає 26808 грн. 15 коп. Також зазначає, що з ОСОБА_2 слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і належною страховою виплатою, яка не покриває витрати для відновлення пошкодженого майна, а саме 20584 грн. 6 коп.

Ухвалою судді від 13.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання (а.с. 92).

27.01.2025 року від представника відповідача АТ «Страхова компанія «Інго» надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 108), у якому просить відмовити у задоволенні позову щодо позовних вимог до відповідача 1 у повному обсязі з тих підстав, що з урахуванням ремонтної калькуляції №7611018 від 21.11.2014 року відповідач сплатив страхове відшкодування у розмірі 7132,05 грн., при цьому вирахувавши суму франшизи, а тому відповідно до вимог Закону визначив та виплатив страхове відшкодування.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 121-122).

Учасники справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому порядку.

Представник позивача надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та участі позивача (а.с. 133).

Від представника відповідача АТ «Страхова компанія «Інго» до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі (а.с. 129-130).

Третя особа ОСОБА_3 надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Додатково зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 128).

Причини неявки відповідача ОСОБА_2 суду невідомі. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву від нього до суду не надходило.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.11.2024 року в м. Чернігів по просп. Миру, 28, сталася ДТП за участю автомобіля Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_1 , та автомобіля Fiat Linea д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням та власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 зазнав технічних ушкоджень. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 19.11.2024, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху (а.с. 21).

Згідно копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №223487824, на час ДТП автомобіль Fiat Linea д.н.з. НОМЕР_2 , застраховано в AT «Страхова компанія «ІНГО» (а.с. 20).

Керуючись положеннями ст. ст. 33 та 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до AT «Страхова компанія «ІНГО» було подано всі необхідні, для сплати належного страхового відшкодування, документи, в тому числі повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заяву про страхове відшкодування (а.с. 30).

19.11.2024 року ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_1 1600 гривень франшизи (а.с. 35).

28 листопада 2024 року, AT «Страхова компанія «ІНГО» було перераховано ОСОБА_1 страхове відшкодування, в розмірі 7132 грн. 05 коп. на підставі розпорядження та страхового акту №7637356 від 25.11.2024 (а.с. 31, 32), що підтверджується випискою із банку (а.с. 36).

Для з`ясування нанесеної матеріальної шкоди Позивачем було звернуто до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 . Останнім було проведено авто товарознавче дослідження та складено Звіт про оцінку авто товарознавчого дослідження транспортного засобу № 234/24 від 15 грудня 2024 року (а.с. 49-83).

На огляд пошкодженого автомобіля Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 було запрошено AT «Страхова компанія «ІНГО» та ОСОБА_5 (а.с.45-46, 47-48).

Відповідно до Звіту про оцінку авто товарознавчого дослідження транспортного засобу №234/24 від 15 грудня 2024 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 , складає: Свр (вартість відновлюваного ремонту) = Ср (вартість робіт) + См (вартість вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) = 58833 грн. 91 коп.

СВР = (14 998, 51 + 12 475, 38 + 21 554, 37) * 1, 20 = 58 833, 91 грн (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять три грн. 91 коп.).(в тому числі ПДВ- 9 805, 5 грн.).

Відповідно до п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Так як, автомобіль Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 , є 2014 року випуску, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно розраховувати із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу, а саме: Сврз (вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) = Ср (вартість робіт) + См (вартість вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) * (1-ЕЗ(коефіцієнт фізичного зносу) = 40728 грн. 24 коп.

СВРЗ= ( 14 998, 51 + 12 475, 38+ 21 554, 37 * (1,00-0,62))* 1,20= 40 728, 24 грн. (сорок тисяч сімсот двадцять вісім грн.. 24 коп.).(в тому числі ПДВ - 6788, 04 грн.).

Таким чином, Відповідно до звіту про оцінку №234/24 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу складеного 15.12.2024 року СПД «Щербатий А.А.»:

1. Вартість ремонту легкового автомобіля HYUNDAI ELANTRA, VIN НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після ушкодження, складає: 58833,91 грн. (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять три грн. 91 коп.).(в тому числі ПДВ - 9805,5 грн.).

2. Матеріальний збиток завданий власнику КТЗ - легкового автомобіля HYUNDAI ELANTRA, VIN НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає: 40728,24 грн. (сорок тисяч сімсот двадцять вісім грн. 24 коп.).(в тому числі ПДВ - 6788,04 гри.).

Відповідно до полісу № 223487824, яким застрахований транспортний засіб Fiat Linea, д.н.з. НОМЕР_2 , ліміт за шкоду заподіяну майну складає 160000,00 грн., франшиза по полісу 1600, 00 грн. AT «СК «Інго» на підставі ст. 27.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» може здійснити страхове відшкодування, яке не може перевищувати страхову суму за шкоду заподіяну майну.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно приписів статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо- транспортної пригоди.

Згідно ст. 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: «у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний письмово надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: «для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом ЗО днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.»

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Пунктом 8.2 «Методики авто товарознавчої експертизи і оцінки КТЗ» передбачено, що приймаючи до уваги вплив принципів корисності та заміщення, та за умов додержання принципів найбільш ефективного використання, вартість майнової шкоди приймаємо на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінних складових.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною в результаті ДТП майну потерпілого є шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, норми ЦК України, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначають, що розмір шкоди встановлений на рівні дійсної вартості заподіяного матеріального збитку, що визначається експертним шляхом і дорівнює сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, зважаючи на вище викладене, несплачене страхове відшкодування, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223487824, яке підлягає стягненню з AT «СК «Іного», складає: 7132 грн. 05 коп. (виплачена сума страхового відшкодування) - 40728 грн. 24 коп. (матеріальний збиток завданий ТЗ) - 6788 грн. 04 коп. (ПДВ) = 26808 грн. 15 коп. Сума ПДВ не заявляється до стягнення, оскільки позивач не ремонтував автомобіль у платника ПДВ, а тому в нього не має підстав для стягнення суми ПДВ відповідно до закону.

Страховик виплатив 7132 грн. 05 коп., тому станом на час подачі позову недоплата страхового відшкодування складає: 26808 грн. 15 коп., яка підлягає стягненню.

Згідно із частиною першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Предметом спору щодо відгювідача-2 є різниця між фактичним розміром шкоди і належною страховою виплатою, яка не покриває витрати для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ;2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 року у справі № 6- 691 цс 15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 344/3008/17, від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19, від 16.02.2022 року у справі № 709/370/20.

Оскільки позивачем не понесені витрати зі сплати ПДВ, то варто відміні сувати суму ПДВ. Тому, 58833 грн. 91 коп, (вартість ремонту автомобіля після ушкодження) - 9805 грн. 5 коп. (ПДВ) - 26843 грн. 81 коп. (заборгованість з оплати AT «Страхова компанія «ІНГО») - 1600 грн (франшиза) = 20 584 грн. 6 коп.

Таким чином, із врахуванням згаданих вище висновків Верховного Суду, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у сумі 20584 грн. 6 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №446 про надання правничої допомоги від 26.11.2024 року, укладений з адвокатом АО «Кушнеренко та партнери» (а.с. 86), квитанцію до прибуткового касового ордера №446 від 26.11.2024 (а.с. 87), відповідно до якої сплачено 15000 грн. за надану правничу допомогу, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги (а.с. 86) копії свідоцтва та ордеру (а.с. 89, 90).

Враховуючи понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також складність справи, загальний порядок її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання таких робіт, принцип розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 15000 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Також, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем документально підтверджені (а.с. 12) витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн., та понесені витрати на проведення авто товарознавчого дослідження транспортного засобу в розмірі 3000 гривень (а.с. 85).

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 51, 258, 259, 265, 268, 273, 280-288, 354, 355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь ОСОБА_1 несплачене страхове відшкодування, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №223487824, в розмірі 26808 (двадцять шість тисяч вісімсот вісім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в розмірі 20584 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 6 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення авто товарознавчого дослідження транспортного засобу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко