26.03.2025 Єдиний унікальний номер 205/4512/25
Провадження № 2-о/205/146/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Айдар-Николаєвка, Новоайдарський район, Луганської народної республіки.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_2 . Факт смерті ОСОБА_2 у у селі Айдар-Миколаївка, Новоайдарський район, Луганської народної республіки 12.11.2024 року підтверджується: свідоцтвом про смерть від 20.11.2024 року за № НОМЕР_1 виданий Новоайдарським районним відділом запису актів «Луганської народної Республіки», медичною довідкою про смерть. Отримання свідоцтва про смерть необхідно для подальшого звернення до нотаріуса для відкриття спадщини та оформлення відповідного свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу в судовому засіданні за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (виданого повторно) батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 14 червня 1993 року зареєстрували шлюб, про що Севєродонецьким міським ЗАГС зроблено актовий запис №400. При реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 змінила прізвища на « ОСОБА_7 ».

Відповідно свідоцтва про шлюб від 24 вересня 1994 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24 вересня 1994 зареєстрували шлюб, про що Севєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, Луганської області зроблено актовий запис №761. При реєстрації шлюбу, ОСОБА_3 змінила прізвища на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 20.11.2024 року Новоайдарським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської народної республіки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Айдар-Миколаївка, Новоайдарський район, лнр.

Згідно Медичної довідки про смерть №С-00816 від 12.11.2024 року виданої Новоайдарським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської народної республіки, причина смерті ОСОБА_2 зазначена як: а) Хронічна дисциркуляторна енцефолопатія б) церебральний атеросклероз, 167.2.

Відтак, в силу положень ст. 317 ЦПК України, заявник є родичем померлої особи та може звернутися до суду із даною заявою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться упостанові Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встнолення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульованоЗаконом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрація актів цивільного станудержавна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженоїнаказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за № 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпеченняправ ісвобод громадянта правовийрежим натимчасово окупованійтериторії України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України оказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1,2,4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia", "Ilaєcu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надано копію довідки про смерть № С-00816 від 20.11.2024 року, згідно якої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, причина смерті: а) Хронічна дисциркуляторна енцефолопатія б) церебральний атеросклероз, 167.2.

Також матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть від 20.11.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Айдар-Миколаївка, Новоайдарський район, лнр.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського судуз правлюдини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Айдар-Миколаєвка, Новоайдарський район, Луганська народно республіка.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст. ст. 4,10 - 13, 76 81, 263 265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті: с. Айдар-Миколаївка, Новоайдарський район, Луганська області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністретсва юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації факту смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н.О. Бізяєва