Справа № 703/632/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року в м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Волосовського В.В.,

секретаря судового засідання Похітон Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

встановив:

03 лютого 2025 року ТОВ «Холд Лімітед» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 37275 грн. 19 коп., з яких основний борг 27228 грн. 89 коп., 3% річних у сумі 2146 грн. 23 коп., інфляційні втрати - 7900 грн. 07 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу по об`єкту, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Споживач ОСОБА_1 приєднався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання Заяви-приєднання 24.01.2020 року, та йому, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС-код 56XM38K00085255L, особовий рахунок: № НОМЕР_1 .

Так, ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» здійснює діяльність з провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) від 04.06.2015 року № 1684 (з урахуванням постанови НКРЕКП №838 від 29.06.2017 року).

Згідно умов Типового договору, в порядку визначеному Правилами постачання, ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» здійснило постачання природного газу відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 для використання в побуті.

Натомість відповідач ОСОБА_1 свого обов`язку щодо проведення оплати за спожитий природний газ належним чином не здійснює, внаслідок чого у останнього перед ТОВ «Черкасигаз збут» утворилася заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року в сумі 27228 грн. 89 коп.

05 липня 2024 року між ТОВ «Черкасигаз збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено Договір про відступлення права вимоги № 05/07-24, на підставі якого позивач набув право вимоги заборгованостей, строк оплати яких настав, що виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» та побутовими споживачами, у тому числі і право вимоги до відповідача по заборгованості в сумі 27228 грн. 89 коп.

На виконання п.3.3 Договору про відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 ЦК України, постачальником було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «Холд Лімітед» по зазначеному договору постачання природного газу та повідомлено, що сплата заборгованості за спожитий природний газ відтепер повинна здійснюватись на рахунок нового кредитора - ТОВ «Холд Лімітед». Однак заборгованість не була погашена відповідачем.

Позивач вказує, що він звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ. Водночас ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2024 року у справі № 703/4751/24 позивачу було відмовлено у видачі судового наказу. У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду із вказаними вимогами у порядку позовного провадження. Посилаючись на приписи ЦК України, постанови КМ України № 206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 37275 грн. 19 коп., із яких основний борг основний борг 27228 грн. 89 коп., 3% річних у сумі 2146 грн. 23 коп., інфляційні втрати - 7900 грн. 07 коп. Понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду просив покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 05 лютого 2025 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві через підсистему «Електронний Суд» від 17 лютого 2025 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, з приводу заявлених позивачем позовних вимог зазначив, що вважає розрахунок заборгованості за спожитий природний газ, наданий позивачем, дещо завищеним, водночас власного розрахунку на підтвердження викладених заперечень не надав. Зазначив також, що заборгованість по оплаті послуги за спожитий природний газ у нього виникла в зв`язку із складним матеріальним становищем внаслідок введення в Україні карантину та військового стану.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, ураховуючи позицію відповідача, викладену письмово, суд дійшов таких висновків.

24 січня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 підписана заява-приєднання до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно цієї заяви відповідач, як споживач природного газу, приєднався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам до приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Ця заява є договором приєднання, та йому, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС-код 56XM38K00085255L (а.с. 5).

Так, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року.

Суд дослідив типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 (а.с. 6-7).

Пунктом 2.1 розділу II Типового договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені типовим договором.

Пунктом п. 5.2 розділу V Типового договору, визначено, що споживач зобов`язується: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи, забезпечувати своєчасну та повну оплачу послуг Постачальника (вартість природного газу) згідно з умовами цього Договору.

Згідно з положеннями п. 4.3., 4.6. Типового договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. При здійсненні постачання природного газу в рамках комерційної пропозиції постачальника строк оплати рахунка постачальника визначається комерційною пропозицією постачальника.

Згідно з положеннями п п. 8.1 розділ VIII Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену Типовим Договором та чинним законодавством.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статтей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Факт приєднання споживача ОСОБА_1 до умов типового договору постачання природного газу підтверджується як власноручно підписаною останнім заявою-приєднання від 24 січня 2020 року (а.с. 5), так і не заперечується відповідачем у справі, тому суд вважає цю обставину встановленою.

Судом встановлено також, що ТОВ «Черкасигаз збут» виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а саме здійснило постачання природного газу до будинковолодіння відповідача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Натомість, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання щодо оплати послуг за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року в сумі 27228 грн. 89 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що відповідач періодично протягом вказаного періоду вносив кошти на погашення заборгованості за надану послугу, однак в недостатньому розмірі для її повного погашення (а.с.8).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

05 липня 2024 року між ТОВ «Черкасигаз збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено Договір про відступлення права вимоги № 05/07-24. Згідно цього договору ТОВ «Черкасигаз збут», як Первісний кредитор, відступив, а ТОВ «Холд Лімітед», як Новий кредитор, прийняв право вимоги заборгованостей, строк оплати яких настав, які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» і споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку № 1 до цього Договору (а.с. 11-12).

Відповідно до Акту приймання-передачі права вимоги від 19 серпня 2024 до Договору про відступлення права вимоги № 05/07-24 від 05 липня 2024 року ТОВ «Черкасигаз збут» передало, а ТОВ «Холд Лімітед» прийняло право вимоги згідно з Реєстром боржників. Загальна сума заборгованості 1473969 грн. 28 коп. (а.с. 13).

Згідно витягу з реєстру боржників від 19 серпня 2024 року до акту приймання-передачі права вимоги від 19 серпня 2024 року до Договору про відступлення права вимоги №05/07-24 від 05 липня 2024 року, позивач набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 27228 грн. 89 коп. (особовий рахунок НОМЕР_1 ) (а.с. 14).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та необхідність стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року (включно) у розмірі 27228 грн. 89 коп.

Вирішуючи вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача нарахованих позивачем 3 % річних у сумі 2146 грн. та інфляційних втрат у сумі 7900 грн. 07 коп. за період із 26 травня 2022 року по 09 січня 2025 року, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц.

Суд враховує положення ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України.

Водночас, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території країни введено воєнний стан, який триває на даний час.

Згідно п. 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Ця постанова набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023, абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» внесено зміни, які полягають в тому, що з 30.12.2023 заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливі бойові дії) або тимчасово окупованих територій.

ТОВ «Холд Лімітед» при здійсненні розрахунку боржника індексу інфляції та 3 % річних не врахувало положення Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022, зробивши розрахунок за період з 26 травня 2022 року по 09 січня 2025 року.

Окрім того, суд зазначає, що позивач має право на нарахування відповідачу індексу інфляції та 3 % річних лише після набуття ним права вимоги до відповідача, а саме з 19 серпня 2024 року (тобто з часу підписання між первісним кредитором ТОВ «Черкасигаз збут» та новим кредитором ТОВ «Холд Лімітед» акту приймання передачі, за яким останнім отримано документи, що підтверджують право вимоги до відповідача ОСОБА_1 )

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості індексу інфляції та 3 % річних за період з 26 травня 2022 року по 09 січня 2025 року з точки зору допустимості та належності, суд вважає, що такий проведено без урахування вказаних положень закону, а також проведено за період, який передував набуттю позивачем права вимоги до відповідача, відтак такий розрахунок є частково необґрунтованим та немотивованим, відтак задоволення таких вимог позивача в повному обсязі буде суперечити вимогам закону (а.с.10).

З урахуванням наведеного, в межах заявлених позивачем вимог, період за який може бути стягнуто 3% річних та інфляційні втрати становить з 19 серпня 2024 року (тобто з часу підписання між первісним кредитором ТОВ «Черкасигаз збут» та новим кредитором ТОВ «Холд Лімітед» акту приймання передачі, за яким останнім отримано документи, що підтверджують право вимоги до відповідача ОСОБА_1 ) по 09 січня 2025 року.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, нараховані на суму заборгованості в загальному розмірі 27228 грн. 89 коп. за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення у їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Як вбачається із зазначених рекомендацій Верховного Суду України, для визначення індексу інфляції в цілому за період прострочення, індекси інфляції за цей період перемножуються.

Виходячи з цього, інфляція нараховується на суму основного боргу, яка існувала на кінець місяця, в якому допущене прострочення і за наступні повні місяці, в яких сума боргу не була сплачена. При розрахунку інфляційних втрат для суми основного боргу, яка існувала декілька місяців, індекси інфляції за кожний повний місяць прострочення перемножуються між собою та визначається середній показник, який застосовується до суми боргу.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.

Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = (ІІ1 / 100) х (ІІ2 / 100) х (ІІ3 / 100) х ... (ІІZ / 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Розрахунок інфляційних витрат розраховується за формулою: [Сума боргу] х [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Розрахунок інфляційних витрат наступний:

У період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року індексація на суму 27228 грн. 89 коп. грн. становить: Індекс інфляції за весь період = (101.5 : 100) x (101.8 : 100) x (101.9 : 100) x (101.4 : 100) x (101.2 : 100) = 1.080454

Інфляційне збільшення за вказаний період становить 2 190,69 грн., з наступного розрахунку 27228.89 x 1.080454 - 27228.89.

Відтак, сума збитків від інфляції за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 2 190 грн. 69 коп.

Розрахунок 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України розраховується за формулою:[Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році.

Загальний період розрахунку: з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року становить 144 дні.

Період розрахунку: з 19 серпня 2024 року по 31 грудня 2024 року становить 135 днів. [Проценти] = 27228 грн. 89 коп. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 135 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 301,30 грн.

Період розрахунку: з 01 січня 2025 року по 09 січня 2025 року становить 9 днів

[Проценти] = 27228 грн. 89 коп. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 9 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 20,14 грн.

Всього сума нарахованих трьох процентів річних за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року становить 321 грн. 44 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Суд перевіривши наведені розрахунки позивача щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних прийшов до висновку, що вони мають розбіжності з розрахунком зробленим судом, оскільки позивачем невірно визначено період прострочення.

Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року, що складає: інфляційні втрати у розмірі 2 190 грн. 69 коп., та три проценти річних у розмірі 321 грн. 44 коп.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 7 ст.81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене вмотивування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Холд Лімітед» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року (включно) у розмірі 27228 грн. 89 коп., втрати від інфляції за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року у розмірі 2190 грн. 69 коп., та три проценти річних за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року у розмірі 321 грн. 44 коп., а всього - 29741 грн. 02 коп.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, розрахованого пропорційно до заявлених та задоволених позовних вимог, в сумі 2415 грн. 97 коп. (з наступного розрахунку: 29741,02 х 3028 / 37275,19).

На підставі викладеного, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року (включно) у розмірі 27228 грн. 89 коп., втрати від інфляції за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року у розмірі 2190 грн. 69 коп., три проценти річних за період з 19 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року у розмірі 321 грн. 44 коп. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2415 грн. 97 коп., а всього 32156 (тридцять дві тисячі сто п`ятдесят шість) грн. 99 (дев`яносто дев`ять) коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед», , вул. Черкаська, 26, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08129.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: В. В. Волосовський