УХВАЛА

25 березня 2025 року

м. Київ

справа № 381/5182/23

провадження № 61-3315ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2025 року ТОВ «Українська боргова компанія», через засоби поштового зв`язку, подало до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року в указаній вище справі.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування зазначає про те, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 14 лютого 2024 року та отримано заявником через систему «Електронний суд».

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження,оскільки, упорушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові від 04 жовтня 2023 року у справі № 906/1026/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов (пункт 92 постанови).

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що розмір грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов, становить 409 676,05 грн.

Отже судовий збір в частині майнових вимог становить 8 193,52 грн (409 676,05 х 1 % х 200 %).

Також позивачем було заявлено немайнову вимогу про зобов`язання ОСОБА_1 зареєструвати в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Чернишовою О. А. та зареєстрований за № 2825.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Судовий збір за вимогами немайнового характеру становить 2 147,20 грн (2 684 х 0,4 х 200 %).

Таким чином, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 10 340,72 грн (409 676,05 х 1 % х 200 % + 2 684 х 0,4 х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,

, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» строк на касаційне оскарження заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров