Справа № 523/8092/24
Провадження № 2/946/85/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 березня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Мандажи І.С.
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
І. Суть позовної заяви
1.1. 13.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2009 року по 2015 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Офіційно свій шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не реєстрували. Після припинення фактичних шлюбних відносин, за домовленістю колишнього подружжя, їх спільний син ОСОБА_4 залишився проживати разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , де вони спільно проживають по даний час. Позивач із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини не звертався. Протягом всього часу ОСОБА_1 опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за його розвитком та здоров`ям, характеризується з позитивного боку. Позивач ніколи не перешкоджав спілкуванню матері з дитиною. Ростислав являється учнем шостого класу Ізмаїльського ліцею № 6 та характеризується позитивно. Відповідно до характеристики, наданої вказаним навчальним закладом, хлопчика виховує лише батько ОСОБА_1 , який підтримує постійний зв`язок із класним керівником. Мати з першого класу вихованням дитини не займається, її навчанням та успіхами не цікавиться, участі у житті яким-небудь чином не приймає. Мати дитини жодного разу не приходила до сина та не брала його гуляти, не забезпечувала харчування, медичний догляд та лікування, чим свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Місце проживання відповідачки не відомо, ймовірно виїхала до Республіки Білорусь.
ІІ. Процедура та позиції сторін
2.1. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 06 червня 2024 року справу направлено до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).
2.2. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 31 липня 2023 року, справа №523/8092/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І.
2.3. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі.
2.4. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року справу вирішено розглядати на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
2.5. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні на підставі викладених у позові доводів; проти заочного розгляду справи не заперечував.
Додатково зазначив, що шлюбні відносини з матір`ю дитини було припинено, коли сину виповнилося 6 років, він в той час пішов до першого класу. З відповідачкою вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане житло було продано ним у 2016 році. Він зазначив дану адресу як адресу місця проживання відповідачки, оскільки це останнє відоме йому її місце проживання. Після припинення відносин з ОСОБА_2 , він із сином залишилися проживати в м. Ізмаїлі Одеської області. В той час, коли він виїжджав на заробітки за кордон, Ростислав залишався в м. Ізмаїлі із бабусею (його матір`ю). У 2022 році, у зв`язку із повномасштабним вторгненням, він пішов служити добровольцем. У зв`язку з цим, вони з ОСОБА_4 переїхали до міста Одеси та стали на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час він служить у місті Одесі у військовій частині НОМЕР_1 . Син проживає разом з ним та його співмешканкою також у місті Одесі, навчається у 8 класі. Він вирішив звернутися із позовом про позбавлення батьківських прав матері дитини лише через 8 років, оскільки не хоче, щоб його відправили на передову і дитина залишилася сиротою. Він має намір отримати статус «одинокий батько».
2.6. Представник позивача судове засідання не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи у його відсутність.
2.7. Відповідачка, а також представник третьої особи, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.
Відповідачка причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність не зверталася.
Представник третьої особи звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність, при винесенні рішення просила врахувати інтереси дитини.
2.8. Під час розгляду справи здійснювалася фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.
ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження
3.1. У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьком якого вказаний ОСОБА_1 , матір`ю вказана ОСОБА_2 , актовий запис №81, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.13).
3.3. Згідно з характеристикою на учня 6-А класу Загальноосвітньої школи №6 І-ІІІ ступенів міста Ізмаїла» Одеської області б/д ОСОБА_3 мати з першого класу навчання дитини вихованням не займається, не приходить на батьківські збори, не цікавиться успіхами у навчанні та житті дитини. Належного контролю за навчанням та поведінкою сина не здійснює. Вихованням ОСОБА_4 займається батько, який приймає активну участь у житті та навчанні сина, цікавиться успіхами, на постійній основі підтримує зв`язок з класним керівником (а.с.17).
Відповідно до довідки «Військова частина № НОМЕР_1 » від 29.01.2024 молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 у період з 24 січня 2024 року по теперішній час.
З метою об`єктивного та всебічного розгляду порушеного питання, органом опіки та піклування - Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради на адресу ОСОБА_2 направлений лист з проханням надіслати на адресу органу опіки та піклування засобами поштового або електронного зв`язку інформацію, яка б підтверджувала її участь у вихованні та утриманні дитини. Лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Від ОСОБА_2 , на адресу органу опіки та піклування жодної інформації, яка б підтверджувала її участь у вихованні та утриманні дитини, не надходило.
Відповідно до довідки, виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
16.12.2024 року спеціалістами органу опіки та піклування - Пересипській районної адміністрації Одеської міської ради обстежено умови проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт. Батьком створено необхідні умови для проживання дитини. Є окреме спальне місце, шафа, стіл для навчання, ноутбук, в наявності одяг та взуття по сезону відповідно віку.
З метою об`єктивного та всебічного розгляду порушеного питання, органом опіки та піклування проведено бесіду з ОСОБА_3 , який повідомив, що останній раз бачив мати коли йому було п`ять років, вона начебто живе в Білорусії, вона йому не телефонує, не дарує подарунків.
Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 11 жовтня 2024 року фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Пересипському районі здійснено вихід 09 жовтня 2024 року для проведення оцінки потреб сім`ї родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт оцінки потреб сім`ї. Батько здатний виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною.
На підставі вищевикладеного, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради дійшов висновку, яким визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 97-99).
ІV. Оцінка та висновки суду
4.1. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить такого висновку.
4.2. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
4.3. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
4.4. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
4.5. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
4.6. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
4.7. Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
4.8. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
4.9. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
4.10. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
4.11. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Також у своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
4.12. Позивач наголошує на тому, що відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та стан її здоров`я, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та взагалі не бачила дитину вже давно.
4.13. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
4.14. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
4.15. В обґрунтування позовних вимог позивач надав: характеристику на дитину з Ізмаїльського ліцею №6 з гімназією Ізмаїльського району Одеської області без номера та дати, з якої вбачається, що дитина навчається в Ізмаїлі Одеської області та, як наслідок проживає у вказаному місті; характеристику на дитину з Ізмаїльського ліцею №6 з гімназією Ізмаїльського району Одеської області від 19 березня 2018 року, за змістом якої вихованням ОСОБА_4 займається бабуся, ОСОБА_5 , забезпечує шкільним приладдям, слідкує за зовнішнім виглядом, вчасно приводить та забирає онука зі школи тощо; характеристики громадян (начебто бабусі, сусідів тощо), які проживають у місті Ізмаїлі Одеської області, з яких вбачається, що дитина поки батько працював за кордоном, проживала разом із бабусею з жовтня 2017 року до жовтня 2022 року у місті Ізмаїлі Одеської області; диплом про закінчення ОСОБА_6 другого класу; подяка класного керівника ОСОБА_7 за виховання дитини та проявлену цікавість до її навчання та життя школи; довідки від 29 квітня 2022 року про взяття позивача та дитини на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_1 ; письмову заяву начебто дитини ОСОБА_3 , в якій він просить позбавити матір батьківських прав; висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
4.16. Таким чином, з наданих суду доказів не можна встановити, де саме та з якого часу проживає дитина (згідно з письмовими характеристиками до жовтня 2022 року в м.Ізмаїлі Одеської області; згідно з довідками про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа з квітня 2022 року у м. Одесі; згідно з характеристиками Одеського ліцею №44 Одеської міської ради, на яку є посилання у висновку органу опіки та піклування, дитина навчається в закладі м. Одеси з 2023 року; згідно з поясненнями позивача, наданими у судовому засіданні, - він (батько) проживає в м. Одесі з кінця 2021 року, з 2022 року служить в ЗСУ (наразі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ). Дійсне проживання відповідачки суду не відомо; квартира, в якій вона начебто проживала та яка зазначена позивачем у позові як місце проживання останньої, продана ним у 2016 році.
4.17. Крім того, з наданих позивачем доказів не вбачається наявність підстав, передбачених ст.164 СК України (аморальний спосіб життя відповідачки, зловживання нею алкогольними напоями, вчинення насильства стосовно дитини, втрата інтересу до дитини тощо).
4.18. Письмові пояснення свідків без їх допиту у судовому засіданні не є належними доказами та не можуть бути взяті судом до уваги. Свідків суд має допитати безпосередньо у судовому засіданні, попередивши їх про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень.
4.19. Позивач, будучи представлений адвокатом, мав широкі можливості надавати суду докази на підтвердження своїх позовних вимог або подати клопотання про їх витребування судом (зокрема, щодо перетину відповідачкою кордону), про допит свідків, неповнолітньої дитини тощо, проте вказаними правами він не скористався.
4.20. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайній спосіб впливу та захисту прав дитини.
4.24. Відтак, враховуючи, що у матеріалах справи немає беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку матері щодо ухилення від участі у вихованні сина, умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, застосування до відповідачки такого виняткового заходу як позбавлення батьківських прав, суд вважає недоцільним.
4.25. Проте, суд вважає за необхідне попередити відповідачку ОСОБА_2 про необхідність належним чином виконувати передбачені сімейним законодавством обов`язки щодо виховання та утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
4.26. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ст.ст.11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.І.Бальжик