Справа № 216/6540/24 Провадження № 2/478/119/2025
У Х В А Л А

25 березня 2025 року смт.Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

У вересні 2024 року представник позивача адвокат Руденко К.В., який діє в інтересах позивача ТОВ «Фінансова компанія Процент» звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3420-2260-1 від 09.12.2023 року, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам в розмірі 47 250,00 грн за період з 08.01.2024 року по 04.09.2024 року та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 09.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія Процент» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3420-2260-1 за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Приват Банк» під зобов`язання повернення суми кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2024 року матеріали цивільного позову ТОВ «Фінансова компанія Процент» до ОСОБА_1 було передано за підсудністю до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.11.2024 року цивільну справу № 216/6540/24 за позовом ТОВ «Фінансова компанія Процент» до ОСОБА_1 було передано за правилами територіальної юрисдикції (підсудності) до Казанківського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.01.2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно поданого клопотання, представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі та витребувати від АТ «Приват Банк» наступну інформацію:

- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну картку № НОМЕР_1 ;

- надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 09.12.2023 року по 14.12.2023 року з відображенням часу зарахування коштів;

- надати інформацію про всі номера телефону, на які відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 в період з 09.12.2023 року по 14.12.2023 року;

- надати інформацію про всі номера телефону, які знаходяться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, будь-яких клопотань до суду не подавав.

Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про витребування доказів в частині інформації щодо належності карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та витребування виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 09.12.2023 року по 14.12.2023 року виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2)обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та(або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу - ч.2 ст.84 ЦПК України.

У разі задоволення клопотання у відповідності до ч.3 ст.84 ЦПК України суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Як визначено у частинах 1-3 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) ( 2121-14 ) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів.

Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб`єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3 ПКУ) ( 2755-17 ), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України ухвала є видом судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.1 ст.129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Також, згідно ч.ч. 2,3 ст. 13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

За вказаних обставин, враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що докази, які просить витребувати представник позивача, містять банківську таємницю, а також мають суттєве значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду цивільної справи в частині належності карткового рахунку відповідачу та підтвердження надходження на такий картковий рахунок суми кредиту, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача про витребування у АТ «КБ Приват Банк» інформації щодо належності карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та витребування виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 09.12.2023 року по 14.12.2023 року.

В іншій частині клопотання представника позивача задоволенню не підлягає, оскільки персональні дані ОСОБА_1 не мають значення для справи та не стосуються предмету доказування у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,керуючись ст.ст.12, 76, 77, 84, 260, 261, 350, 430 ЦПК України, суд-

Постановив:

Клопотання адвоката Руденко К.В., який діє в інтересах позивача ТОВ «Фінансова компанія Процент» про витребування доказів у Акціонерного товариства «КБ Приват Банк» задовольнити частково.

Витребувати від Акціонерного товариства «КБ Приват Банк» інформацію щодо належності карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та виписку з карткового рахунку № НОМЕР_1 за період з 09.12.2023 року по 14.12.2023 року.

Витребувані докази надати суду в строк до 24 квітня 2025 року.

Роз`яснити «КБ Приват Банк», що відповідно до ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відкласти судовий розгляд справи на 08 год 30 хв 24 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя