Справа № 462/7659/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Чайко А.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Муха Марія Теодозіївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника 02.10.2024 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання із її бабцею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що з грудня 2003 року вона разом із своєю бабцею ОСОБА_3 проживали за місцем реєстрації останньої, що за адресою: АДРЕСА_1 . За час їх спільного проживання вони вели спільний побут, піклувалися один про одного, мали спільний сімейний бюджет і взаємні права та обов?язки. Оскільки ОСОБА_3 за станом здоров?я було важко пересуватися, то вона їй купувала ліки, одяг та продукти. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай). Вважає, що оскільки на час смерті бабусі вона проживала разом із нею у вказаному будинку, то вона є такою, що фактично прийняла спадщину. Однак, коли вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то листом від 05.09.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із рекомендацією про звернення до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем. У зв?язку з неможливістю реалізувати свої права у інший спосіб заявниця змушена звернутись до суду і просить задовольнити її вимоги.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 04.10.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, про що повідомлено учасників справи.

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, покликаючись на мотиви такої, яку просять задовольнити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Муха М.Т., будучи повідомленою у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, при цьому 04.12.2024 року надіслала на адресу суду клопотання, у якому просить розглянути справу без її участі.

Заслухавши пояснення та доводи заявника і її представника, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.03.1963 року заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і в такому її батьками значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Внаслідок укладення шлюбу 18.07.1981 року заявник змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.11).

Як видно із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.01.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Шоломиничі Городоцького району Львівської області померла мати заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10). Вона, відповідно до даних свідоцтва про народження від 29.06.1955 року народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у с.Шоломиничі Рудківського району Дрогобицької області і її батьками значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця заявника - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 28.05.2009 року Шоломиницькою сільською радою Городоцького району Львівської області (а.с.9).

За життя ОСОБА_3 25.07.2003 року склала заповіт, посвідчений секретарем Шоломиницької сільської ради Родняк О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №81, за яким заповіла своїй доньці ОСОБА_6 , належне їй майно (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку (пай) в с.Шоломиничі Городоцького району Львівської області, яка належала померлій на праві власності (а.с.13, 14).

Водночас, при вирішенні питання щодо спадкування ОСОБА_1 майна, яке належало померлій, 05.09.2024 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мухою М.Т. надано письмову відповідь, якою ОСОБА_1 повідомлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті баби ОСОБА_3 необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини (а.с. 20).

З наведеного вбачається, що підставою для звернення до суду із даною заявою є неможливість заявника ОСОБА_1 реалізувати належним чином свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із необхідністю встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно пп.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З пп.3.22 п.3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області №681 від 23.07.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом із нею за цією адресою на момент смерті проживала без реєстрації її внучка ОСОБА_1 (а.с.17)

Відповідно до акта Городоцької міської ради Львівської області №68 від 23.07.2024 року ОСОБА_1 проживала з грудня 2003 року без реєстрації однією сім`єю зі своєю бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 (а.с.18)

Згідно довідки Самбірського міжміського «Бюро технічної інвентаризації» №1865 від 07.08.2024 року будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві особистої власності ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане на підставі рішення Городоцької районної ради №295 від 19.07.1990 року (а.с.15).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в судовому засіданні дали показання, якими підтвердили, що з 2003 року ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю бабцею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_1 доглядала за бабцею аж до дня її смерті, а після займалася організацією похорону.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження обставини її постійного проживання разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, встановлення даного факту породжує для неї певні правові наслідки, зокрема, оформлення в нотаріальній конторі свого права на спадщину, тому суд дійшов висновку, що заява є підставною, грунтується на законі, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.12, 81, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом із її бабцею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Муха Марія Теодозіївна, місцезнаходження Львівська область, Львівський район, м.Городок, майдан Гайдамаків, буд.5, прим.11-13.

Повний текст рішення складено 21.03.2025 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний