Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 с-ще Тиврів 145/849/24

2/145/151/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 18 жовтня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_5 . Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Спільного майна в них немає.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, втратили взаємні почуття один до одного, взаємоповагу та довіру, тому немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу.

Причиною розірвання відносин стало те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовував в сім`ї сварки, бешкети, під час яких ображав її, бив, змінити свою поведінку він не бажав. Його поведінка негативно впливала на неї та їхніх дітей.

13.04.2024 та 16.04.2024 відносно відповідача було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника.

Даний шлюб несе загрозу дітям, негативно впливає на їх моральний та фізичний стан. Тому в даний час між нею відповідачем склались неприязні відносини, примирення уже неможливе. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам.

Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_6 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутності, позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час слухання справи повідомлений належним чином. Причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2018 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.2).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_9 , що стверджується свідоцтвами про народження (а.с. 3, 4, 5).

Діти проживають та проживатимуть з нею після розірвання шлюбу.

Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття. Протягом наданого судом строку не примирилися.

13.04.2024 та 16.04.2024 відносно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 жовтня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2860.

Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 24 березня 2025 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.