Справа №524/1728/24
Провадження №2/524/122/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначення способів участі батька у вихованні і спілкуванні з донькою, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ТА ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Свій позов позивач обґрунтував тим, що з 20.10.2017 він перебував у шлюбі із відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_4 . В грудні 2020 року шлюб між ними було розірвано. З моменту розлучення між ним та відповідачем почались непорозуміння щодо його участі у вихованні доньки. Всі його спроби врегулювати спір призводили до конфліктів. Рішенням Кременчуцької міської ради йому було встановлені способи участі у вихованні доньки, однак відповідач відмовляється виконувати вказане рішення. Крім того, з 2022 року відповідач перебуває за кордоном, через що його спілкування із донькою припинилось.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Представник відповідача у відзиві вказала, що відповідач не перешкоджала позивачу у спілкуванні з донькою. Однак просила врахувати, що на даний час відповідач разом із дитиною проживають за кордоном, а донька сторін вже тривалий час не зустрічалась із батьком. Звертала увагу на обмеження, встановлені законодавцем щодо виїзду позивача за кордон.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.12.2020 по справі 524/6453/20 шлюб між сторонами було розірвано.

17.03.2022 Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийняв рішення №307 «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_1 », яким встановив такі способи участі:

-побачення першої та третьої п`ятниці місяця з 17.30 год. до 08.00 год. понеділка з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/проживання на побачення та повернення дитини за місцем її перебування/проживання;

-спільний щорічний відпочинок влітку протягом 7-ми календарних днів під час відпустки батька, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/проживання на відпочинок та повернення дитини за місцем її проживання;

Сторонами не заперечувалось те, що станом на дату подання позову та розгляду справи відповідач разом із донькою виїхала за кордон.

НОРМИ ПРАВА

В Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Вказана норма кореспондується із положеннями частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», в якій вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин першої і другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

В ст. 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

ОЦІНКА СУДУ

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання, в тому числі право на спілкування із матір`ю/батьком, які проживають окремо від дитини.

Батько / мати, які проживають окремо від дитини, також мають право на особисте спілкування з нею; той з батьків, із ким дитина проживає, не має права перешкоджати іншому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і відбувається саме в інтересах дитини.

Допитаний судом свідок, ОСОБА_7 підтвердила, що відповідач не надає можливості позивачу і їй, як бабі, спілкуватись в телефонному режимі з ОСОБА_3 .

Суд приймає до уваги те, що представник відповідача у відзиві не заперечувала проти встановлення судом способів участі позивача у вихованні доньки.

Суд також враховує те, що у зв`язку із проживанням відповідача разом із донькою за межами України, виконання рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на даний час є неможливим.

Разом із тим, суд відзначає, що ОСОБА_1 , як батько ОСОБА_6 , має право на спілкування із донькою та прийняття участі у її вихованні.

Європейський суд з прав людини зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, від 07 грудня 2006 року).

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Визначення чи зміна способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею має відповідати віковим потребам дитини й бути достатнім для забезпечення участі батька у вихованні дитини за умови сумлінного ставлення батька до виконання свого обов`язку. У разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, станом її здоров`я, психоемоційним станом, жодна із сторін не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.06.2020, по справі 757/72415/17-ц.

З огляду на відсутність доказів, які б підтверджували те, що спілкування ОСОБА_6 із батьком буде мати негативний вплив на дитину, суд вважає, що права позивача підлягають судовому захисту.

Разом із тим, приймаючи до уваги тривале проживання ОСОБА_6 разом із матір`ю за кордоном, з огляду на її вік, суд вважає, що визнання способів участі позивача у вихованні ОСОБА_6 , відповідно до змісту позову, не буде відповідати інтересам дитини на даний час.

У зв`язку із цим, суд частково задовольняє позов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні з дитиною задовольнити частково.

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1)особисті побачення два рази кожного тижня за погодженням безпосередніх днів між батьками з 10:00 год до 14:00 год: в перші три місяці із початку фактичного виконання рішення суду - в присутності матері, в подальшому - без присутності матері із обов`язком батька на повернення дитини до місця постійного проживання із матір`ю;

2)зобов`язати ОСОБА_2 у період воєнного стану в Україні і перебування дитини у цей час за кордоном організовувати спілкування ОСОБА_6 з батьком ОСОБА_1 у режимі відеозв`язку два рази на тиждень протягом не менше 30 хвилин за погодженням між батьками часу такого спілкування за умови, що це не порушуватиме розпорядку дня дитини.

Порядок виконання способу участі батька у спілкуванні та вихованні доньки, визначеного у пункті 1 абзацу другого резолютивної частини рішення, відстрочити на час перебування ОСОБА_6 за кордоном у період воєнного стану в Україні.

В іншій частині вимог відмовити.

Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ