Справа № 2-2830/10 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2052/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Салата Я.І.

розглянувши без участі учасників справи в м.Львові цивільну справу № 2-2830/10 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 19 червня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН»

в с т а н о в и в :

27 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на дії приватного виконавця, уточнивши свої вимоги, просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича щодо неповернення примусово стягнутих коштів неправомірними, зобов`язати повернути 2 263,89 грн. на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 19 червня 2024 року закрито провадження у справі № 2-2830/10 за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН».

Роз`яснено заявнику, що розгляд скарги в цій частині повинен відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу суду оскаржила скаржниця ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебувало виконавче провадження № 66514169 від 13.08.2021 року по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 2-2830/10, виданого 21.04.2011 року Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн., судових витрат в розмірі 1700,00 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Боржником у зазначеному виконавчому провадженні була ОСОБА_1 , стягувачем ТзОВ «Преміум лігал колекшн».

Постановою Львівського апеляційного суду від 17.04.2024 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Франківським районним судом м.Львова 21 квітня 2011 року у справі № 2-2830/10 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-ретур» про солідарне стягнення заборгованості, щодо боржника ОСОБА_1 .

23.05.2024 приватний виконавець Білецький І.М. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 66514169. В рамках зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем Білецьким І.М. з ОСОБА_1 примусово стягнуто 4 999,83 грн. з карткових банківських рахунків та 14456,60 грн. відрахування 20% заробітної плати в ТОВ «Група компаній інфлот круїз енд феррі Україна», що разом становить 19 456,43 грн.

12.06.2024 року приватний виконавець Білецький І.М., після поданої на нього скарги ОСОБА_1 , переказав на банківський рахунок ОСОБА_1 не 19 456,43 грн., які протиправно ним були стягнуті, а лише частину-17 192,54 грн.. Тобто сума 2 263,90 грн. ОСОБА_1 приватним виконавцем Білецьким І.М. не повернута.

Закриваючи провадження у справі, суд не врахував п.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що 2 213,89 грн. становить винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, посилаючись на письмові пояснення представника оскаржуваної особи-адвоката Гринів Т.В. Зазначає, що зверталася в суд не із скаргою на постанову приватного виконавця про стягнення виконавчого збору чи постанову про стягнення основної винагороди та витрат виконавчого провадження, а із скаргою на не повернення примусово стягнутих коштів у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Просить задоволити апеляційну скаргу. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу у Львівській області Білецького І.М. на користь ОСОБА_1 2213,89 грн. із врахуванням ст.625 ЦК України від безпідставно стягнутих 19 456,43 грн. за 2021-2024 роки, що становить 1 751,08 грн., що в сумі складає 3 964,97 грн.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надано, що відповідно до ч.3ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.ст.447,448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Матеріалами справи та судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 23 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню скасувати та ухвалити в цій частині постанову, якою заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Франківським районним судом м.Львова від 21 квітня 2011 року у справі № 2-2830/10 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 23 листопада 2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню залишено без змін.

На підставі даної постанови суду приватним виконавцем закінчено виконавче провадження ВП № 66514169 відносно боржника ОСОБА_1 , що підтверджується постановою приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2024 року (а.с.33-34).

Згідно долучених до справи платіжних доручень, платіжних інструкцій та квитанцій (а.с.43-51) вбачається, що в рамках виконавчого провадження ВП № 66514169, із заробітної плати боржника ОСОБА_1 та її рахунків було стягнуто кошти у загальному розмірі 19 456,43 грн.

12.06.2024 року на виконання вимог заяви ОСОБА_1 приватним виконавцем на рахунок боржника перераховано кошти в розмірі 17 242,54 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 128572 від 12.06.2024 року та довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 12.06.2024 року про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 .

Кошти в розмірі 2 263,89 грн., які були стягнуті в рамках виконавчого провадження № 66514169 як винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження приватним виконавцем не повернені.

Скаржник ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на дії приватного виконавця Білецького І.М. та зазначає, що звернулася в суд не із скаргою на постанову приватного виконавця про стягнення виконавчого збору чи постанову про стягнення основної винагороди та витрат виконавчого провадження, а із скаргою на не повернення примусово стягнутих коштів у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституції України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закриваючи провадження у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. та стягувача ТОВ «Преміум лігал колекшн» суд першої інстанції роз`яснив, що розгляд скарги в цій частині повинен відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зазначене узгоджується із приписами ст.287 КАС України та правовими позиціями Верховного Суду на які суд першої інстанції належно посилався в оскаржуваній ухвалі.

Вимоги скаржниці про повернення примусово стягнутих коштів у зв`язку із закінченням виконавчого провадження із нарахуванням 3% відповідно до ст.625 ЦК України, що разом становить 3 964,97 грн. відноситься в розмірі 2 213,89 грн. до коштів виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця, а тому, незважаючи на цільове призначення зазначених коштів їх повернення чи не повернення повинно було вирішуватися по нормах КАС України.

Відповідно до ст.42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Підстави для скасування оскаржуваної ухвали від 19 червня 2024 року відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядк, визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 березня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк