Справа № 442/2182/25
Провадження № 2/442/874/2025
УХВАЛА

"21" березня 2025 р. суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,-

встановила:

20.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт та заборонити вчинення будь-яких дій пов`язаних з відчуженням майна, що належить ОСОБА_2 , що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 та накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_2 у банківських установах.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ним подано до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Підставою звернення до суду з даним позовом стало порушення ОСОБА_2 зобов`язань за договором купівлі-продажу №4642/2025/5183004 транспортного засобу, укладеного 04.03.2025 між ними. Позивач зазначає, що ним було виконано умови договору, автомобіль був переданий ОСОБА_2 , а вона в свою чергу зобов`язалась сплати йому ціну транспортного засобу в розмірі 288000 грн. Після оформлення договору купівлі-продажу транспортного засобу з ним ніхто не розрахувався. ОСОБА_2 запевнила його, що розрахунок за проданий транспортний засіб буде здійснено через її представників і пішла у невідомому напрямку. Він став дзвонити на номер мобільного телефону ОСОБА_2 , який був зазначений у договорі купівлі-продажу «006610386», але він виявився недійсним, тоді ж зателефонував до ОСОБА_3 , який дзвонив йому і саме він привів покупця ОСОБА_2 . Він піднявши трубку вказав, що вони договір підписали і тема оплати коштів є закритою, а розрахунок провели з ОСОБА_4 . На його прохання надати вірний номер телефону ОСОБА_2 , бо у договорі купівлі-продажу такий зазначено не правильно, він категорично відмовився. Тоді він став дзвонити до ОСОБА_5 , але той не відповідав. Станом на день звернення до суду відповідачка так і не повернула борг, чим взяті на себе зобов`язання не виконала. Крім того, позивач вказує, що ухвалою Дрогобицького мськрайонного суду Львівської області по справі №442/1924/25 від 11.03.2025, накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 530D, номер кузова (шасі, рама) VIN: НОМЕР_1 , заборонено ОСОБА_2 та іншим особам, у тому числі працівникам сервісних центрів МВС України, вчиняти дії щодо транспортного засобу марки BMW, модель 530D, номер кузова (шасі, рама) VIN: НОМЕР_1 . Дана ухвала була подана ним у Територіальний сервісний центр МВС №4642 та під час того було з`ясовано, що новим власником транспортного засобу є ОСОБА_6 . З наведених підстав змушений звернутися до суду із заявою про забезпечення позову для того, щоб уникнути продажу будь-якого іншого майна, яке перебуває у власності ОСОБА_2 та зняття коштів з її особових рахунків.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 2 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суд про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено, що 20.03.2025 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу від 04.03.2025 в розмірі 288000 грн.

Як вбачається з договору купівлі-продажу №4642/2025/5183004 укладеного 04.03.2025, новим власником транспортного засобу стала ОСОБА_2 .

Позивач просить накласти арешт та заборонити вчинення будь-яких дій пов`язаних з відчуженням майна, що належить ОСОБА_2 , що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість позивач не надає ніяких документів, які би підтверджували те, що саме: ОСОБА_2 належить майно на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на вищевказане, в цій частині заява не підлягає задоволенню.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі Fogarty v. The United Kingdom (заява 37112/97, рішення від 21.11.2001) (параграфи 33, 34,35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заяву слід задоволити частково, а саме: накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_2 у банківських установах, а в іншій частині заяви слід відмовити.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст.149-153, 158 ЦПК України,-

постановила:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задоволити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_2 у банківських установах.

В іншій частині заяви-відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Роз`яснити учасникам справи їхнє право на звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.159 ЦПК України, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ч.1 ст.155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя Павлів З.С.