Справа № 686/7560/25
Провадження № 2-з/686/48/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 березня 2025 р. м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Продан Б.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить зупинити продаж арештованого майна, а саме: 1/2 частки ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (номер лота: 569976) та 1/3 частки ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (номер лота: 569860). Особа, що може отримати статус відповідача ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Сола Бізнес Груп», ТОВ «Імперія Ойл Груп», ДП «Сетам», приватний виконавець Банадига В.В.

В обгрунтування заяви вказує що перебувала із ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, за час перебування у якому сторони набули майно, в тому числі і спірні квартири. З метою поділу спірного майна ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом про поділ майна подружжя та визнання за нею права особистої власності та зняти арешт з майна. Щодо продажу частки майна ОСОБА_2 призначено торги. Отже, існує ризик припинення права власності ОСОБА_2 , на частку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на частку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

А тому, не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність наведених обґрунтованих підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зупинення продажу арештованого майна є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах про визнання права власності (ОП ВС КЦС, справа №757/22558/20від 05.12.2022 р.)

Відповідно до ч.1-2 ст. 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У п. 5 ч.1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову,який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно.

Враховуючи це ВС КЦС виснував, що зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно.

Як вбачається з поданої заяви, позов про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, ОСОБА_1 ще не подано, що суперечить п. 5 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Зміст поданої ОСОБА_1 заяви про вжиття заходів забезпечення позову не містить належного обґрунтування існування необхідності у вчиненні дій, про які просить заявник, для виконання судового рішення. Також заявником не надано належних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Більше того, із заяви про забезпечення позову вбачається, що торги з продажу частки ОСОБА_2 у квартирах, призначено на 20.03.2025 року (годину не зазначено), тоді як із заявою про забезпечення ОСОБА_3 звернулась лише 20.03.2025 року, заява зареєстрована о 15 год. 24 хв., що унеможливлює виконання ухвали суду про забезпечення позову за наявності достатніх підстав.

Таким чином, заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 ) про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя