Провадження № 2/127/6343/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

Позов мотивований тим, що за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2013 р. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому Другим відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 39810028 з примусового стягнення аліментів. Позивач зазначає про несплату відповідачем аліментів, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця від 01.12.2024 р., згідно з якою заборгованість із сплати аліментів за період з 01.09.2022 р. по 01.12.2024 р. становить 95092, 44 грн.

Отже, посилаючись на викладені обставини, положення ч.1.ст.196 СК України, а також на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року (справа № 333/6020/16-ц), позивач просить суд стягнути з відповідача 95 092, 44 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період заборгованості з 01.09.2022 року по 31.10.2024 року включно та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Положеннями ст.196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 р. в справі №661/905/19, провадження №61-16670сво19 положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Виходячи із змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст.214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

15.07.2013 р. ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження в справі за №127/15705/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

02.08.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення в справі №127/15705/13-ц, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду сторонами не оскаржувалось.

29.08.2013 р. рішення Вінницького міського суду Вінницької області в справі №127/15705/13-ц набрало законної сили.

На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист №127/15705/13.

Другим відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження №39810028 з примусового стягнення аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивач посилається на те, що відповідач, знаючи про обов`язок утримувати дитину, з вересня 2022 року по жовтень 2024 року не виконував належним чином рішення суду про стягнення аліментів і не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментах.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач посилається на довідку від 01.12.2024 р., видану Другим відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці ЦМУМЮ (м. Київ), згідно з якою станом на 01.12.2024 р. заборгованість становить 95 092, 44 грн. та розрахунок заборгованості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за періоди заборгованості з 01.09.2022 року по 31.10.2024 року.

Положеннями ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ч. 1ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Положення про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до поданого позивачем розрахунку неустойки (пені) зі сплати аліментів за період з вересня 2022 р. по жовтень 2024 р. включно сума пені складає 321 267, 87 грн.

Відповідно до частини 1статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 711/679/21 постанова від 19.01.2022 року.

Відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, знав про свій обов`язок сплати аліментів, належних та допустимих доказів про те, що відповідач не міг сплачувати аліменти та те, що заборгованість по аліментах утворилася з неналежних від нього причин, суду не надано.

Враховуючи те, що сума пені складає 321 267,87 грн., з огляду на положення ч.1 ст.196 СК України, якою врегульовано граничний розмір можливого стягнення неустойки на рівні не більше 100 % заборгованості, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина за період з вересня 2022 року по жовтень 2024 року в розмірі 95 092,44 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

На підтвердження заявлених витрат позивачем надано розрахунок та докази, а саме копію договору про надання правової допомоги від 01.10.2024р., ордер адвоката, детальний опис робіт та квитанцію про оплату послуг адвоката від 22.11.2024 р.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням перекладачів, пов`язаних з витребуванням доказів, пов`язанні з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем обґрунтовано заявлені витрати на професійну правничу допомогу та надані відповідні докази. Сума витрат відповідає складності справи, наданому об`єму правничої допомоги, тому вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає відшкодуванню у сумі 5000, 00 грн.

З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. ст.4,76-81,89,141,263-265,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2022 р. по жовтень 2024 року включно в розмірі 95 092,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 1211, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: