справа № 760/612/25 головуючий у суді І інстанції Зуєвич Л.Л.
провадження № 22-ц/824/8272/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

24 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Новосадом Романом Володимировичем на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Документ» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Документ» про захист прав споживачів.

Не погодившись з рішенням суду, 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Новосада Романа Володимировича через ЄСІТС «Електронний суд» подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Для забезпечення апеляційного розгляду, перевірки обставин справи, дотримання строків на апеляційне оскарження, перевірки правових підстав для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, Київським апеляційним судом ухвалою від 05 березня 2025 року було витребувано матеріали цивільної справи №760/612/25 у суду першої інстанції, 13 березня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи дійшла висновку про відмову в прийнятті до розгляду апеляційної скарги та повернення її скаржнику, з огляду на наступне.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги суд вважає, що, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на ч. 2 ст. 357 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року, подана до апеляційного суду та підписана в інтересах ОСОБА_1 - адвокатом Новосадом Романом Володимировичем.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що підтверджує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

На підтвердження представництва ОСОБА_1 та право підписувати апеляційну скаргу адвокатом Новосадом Романом Володимировичем надано копію ордеру на надання правничої допомоги серії ВН № 1477980.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Ордер містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами (пункт 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18) вказано, що: «Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону № 5076-VI). На підставі підпункту 15.4 пункту 15 Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога». При цьому в разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, у якому адвокат надає правову допомогу».

З матеріалів справи вбачається, що подана адвокатом на підтвердження своїх повноважень копія ордеру серії ВН № 1477980 на надання правової допомоги ОСОБА_1 в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» не містить відомості, щодо представництва інтересів апелянта у Київському апеляційному суді, зокрема вказана графа взагалі не заповнена.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до вищевказаного, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують повноваження підписанта для представництво в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим в матеріалах справи наявний ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Новосадом Романом Володимировичем Серія ВН № 1455681, в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» зазначено у Солом`янському районному суді міста Києва (а.с. 15).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту на повторне звернення з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦК України та апелянт має право подати клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 356, 357 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Новосадом Романом Володимировичем на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Документ» про захист прав споживачів- не приймати та повернути.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Апелянту надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова