У х в а л а

21 березня 2025 року

м. Київ

Справа № 442/2252/17

Провадження № 61-1902ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивачка)

на постанову Львівського апеляційного суду від 14 січня 2025 року

у справі за позовом позивачки до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Укрінбанк»), Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивачки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на стороні відповідача - приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича (далі - приватний нотаріус), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - про визнання незаконними та скасування постанови й акта про передання майна, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності та

в с т а н о в и в :

1. У березні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати незаконною та скасувати постанову про передачу майна в рахунок погашення боргу від 26 лютого 2013 року у виконавчому провадженні (далі - ВП) № НОМЕР_3;

- визнати незаконним і скасувати акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 1 березня 2013 року;

- визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності від 8 вересня 2015 року № 645 , яке видав приватний нотаріус, щодо реєстрації права власності за ПАТ «Укрінбанк» на будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності за ПАТ «Укрінбанк» на зазначені будинок та земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, номер запису про право власності 11088600.

2. 25 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов.

3. 7 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 15 лютого 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, згідно з якою скасував постанову апеляційного суду, а справу передав до останнього на новий розгляд.

5. 14 січня 2025 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про відмову в задоволенні позову.

6. 12 лютого 2025 року позивачка подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати зазначену постанову апеляційного суду й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Касаційну скаргу обґрунтувала так:

- Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 лютого 2023 року вказав на необхідність перевірки в апеляційному суді того, «чи відчуження будинку суперечить правам дітей, порушує їх права на збереження житла, порушує охоронювані інтереси дітей». Цієї вказівки апеляційний суд не виконав. Крім того, Верховний Суд у тій постанові вказав на необхідність встановлення, яка сума боргу була погашена боржником після 15 червня 2010 року. Позивачка надала докази проведення платежів після зазначеної дати, однак апеляційний суд не взяв до уваги ті докази;

- малолітні діти були законно зареєстровані та вселені у будинок позивачки, яка є їхньою бабцею. Скрутний майновий стан батьків дітей не дозволяє їм придбати інше житло. Відчуження будинку (незаконне його передання у власність банку) є підставою для виселення дітей з єдиного місця їхнього постійного проживання, а отже, суперечить правам та інтересам дітей на користування житлом, позбавляє їх гарантій збереження житла;

- ураховуючи вимоги Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 зі змінами), державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, які, зокрема, додаються до заяви на реалізацію арештованого майна (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 755/12052/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року у справі № 718/482/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 303/3043/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 751/15667/15-ц, від 18 березня 2021 року у справі № 164/1145/20);

- відділ Дрогобицької державної виконавчої служби не звертався до органу опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації за отриманням дозволу щодо передання на реалізацію будинку;

- суд апеляційної інстанції застосував висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 346/432/16-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року, які стосуються правовідносин, відмінних від правовідносин у справі № 442/2252/17;

- апеляційний суд зазначив, що право ОСОБА_3 у разі обґрунтованості його позовних вимог буде захищене у межах справи № 442/7574/17, однак незрозуміло, як це впливає на захист прав та інтересів позивачки;

- суд апеляційної інстанції не оцінив те, що 28 березня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у справі № 1306/9156/2012 визнав недійсним Додатковий договір № 1 від 1 грудня 2006 року до кредитного договору № 61059 від 27 листопада 2006 року, який ОСОБА_3 уклав із ПАТ «Укрінбанк, і згідно з яким банк незаконно збільшив кредитну заборгованість ОСОБА_3 на 25 000,00 доларів США.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених у пунктах 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

9. Позивачка до касаційної скарги додала клопотання, у якому просила на підставі частини восьмої статті 394 ЦПК України зупинити виконання (дію) оскарженої постанови. Мотивувала так:

- ПАТ «Укрінбанк» перебуває у процесі ліквідації, знаходиться у віданні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - фонд). Будинок у будь-який момент фонд може відчужити на користь третіх осіб, і позивачка не зможе повернути її власність у випадку задоволення касаційної скарги. Крім того, утруднення повороту виконання судового рішення може бути і через наявність спору за активи між правонаступниками ПАТ «Укрінбанк»;

- зупинення дії (виконання) оскарженого рішення забезпечить збалансованість інтересів позивачки та ПАТ «Укрінбанк»;

- ОСОБА_4 і ОСОБА_5 беруть участь у бойових діях з відбиття збройної агресії рф проти України (це підтверджують копії посвідчень учасника бойових дій, довідок про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 і довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України). Обмеження їхніх дітей у праві користування житлом є недопустимим і грубим порушенням.

9.1. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).

9.2. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК України).

9.3. За змістом наведених приписів можна зупинити виконання лише того судового рішення, яке передбачає примусове виконання. Згідно з оскарженою постановою апеляційний суд відмовив в задоволенні позову. Таке рішення не передбачає можливості його примусового виконання. Крім того, у заяві про зупинення виконання чи дії оскаржених судових рішень має бути підтвердження необхідності такого зупинення. Позивачка не обґрунтувала належно потребу в зупиненні дії оскарженої постанови, відповідні докази на підтвердження цієї потреби не надала. Лише докази перебування батьків на військовій службі не можуть бути підставою для зупинення дії оскарженої постанови. З огляду на викладене у задоволенні відповідного клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд,

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивачки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на стороні відповідача - приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - про визнання незаконними та скасування постанови й акта про передання майна, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності.

2. Витребувати з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу № 442/2252/17.

3. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання (дії) постанови Львівського апеляційного суду від 14 січня 2025 року.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко