Провадження № 2/202/1657/2025
25 березня 2025 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.
секретар судового засідання Пономаренко О.М.
про стягнення боргу за договором позики, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
21.12.2024 через підсистему «Електронний суд» адвокат Гавриленко Юлія Юріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який мотивувала тим, що 14.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір позики №Д141221-01 (далі «Договір позики»).
Відповідно до пункту 1 Договору позики, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 прийняв у власність від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 74 796,00 грн., що є еквівалентом 2 760,00 доларів США (за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США = 27,10 грн.) на день укладення Договору. В свою чергу ОСОБА_2 зобов`язався повернути позику у визначений Договором строк та згідно з визначеними Договором умовами.
За домовленістю сторін позика є безпроцентною.
22.05.2024 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №4 до Договору позики, якою вносились зміни до п. 1,5,6 Договору з викладенням їх у новій редакції, а саме: змінено суму Договору позики 110 676,00 грн., що еквівалентно 2 760,00 доларів США у відповідності до курсу АТ КБ Приватбанк на день укладення Договору у сумі за 1 долар США = 40,10 грн.; змінено графік повернення позики та строк повернення позики до 14.08.2024.
22.05.2024 року Відповідач надав розписку, якою підтвердив отримання позики у сумі 110 676,00 грн., що еквівалентно 2 760,00 доларів США (курс АТ КБ Приватбанк за 1 долар США = 40,10 грн.), та зобов`язався повернути зазначену суму позики Позивачу у строк до 14.08.2024. Крім того, Відповідач зобов`язався повернути суму позики, яка визначена пунктом 1 Договору позики (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою) відповідно до графіку повернення Позичальником грошових коштів, який визначений у пункті 5 Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою).
Строк повернення грошової суми у повному обсязі настав 14.08.2024, але Відповідач умови Договору позики не виконав, грошові кошти не повернув.
Крім того, відповідно до пункту 11 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю штраф у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно до Графіка повернення позичальником грошових коштів, зі змінами внесеними Додатковою угодою, до 14.06.2024 мав бути сплачений перший платіж у сумі 9 223,00 грн., до 14.07.2024 другий платіж у сумі 4 611,50 грн., до 14.08.2024 третій платіж у сумі 96 841,50 грн.
Відповідачем, у строки визначені Графіком повернення позичальником грошових коштів, не сплачено відповідні платежі.
Розрахунок неустойки:
з 15.06.2024 по 31.07.2024 (46 днів) Відповідачу нараховано неустойки в розмірі 50 910,96 грн. (46 * 1106,76);
31.07.2024 Відповідачем сплачено частину неустойки в розмірі 9 660,00 грн., тобто залишок неустойки на 31.07.2024 = 41 250,96 грн.
з 01.08.2024 по 17.12.2024 (139 днів) Відповідачу нараховано неустойки в розмірі 153 839,64 грн. (139 * 1 106,76).
Однак, Позивач вважає за можливе самостійно зменшити суму неустойки (штраф) за Договором до суми 110 676,00 грн.
Враховуючи викладене просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики №Д141221-01 від 14.12.2021 (з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №4 від 22.05.2024) у розмірі 221 352,00 грн., з яких основний борг за Договором позики 110 676,00 грн., неустойка за Договором позики 110 676,00 грн.
25.12.2024 по справі відкрите спрощене позовне провадження та відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов.
Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.
21.03.2024 до матеріалів справи долучений оригінал боргової розписки ОСОБА_2 від 22.05.2024.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи без їх участі. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судові засідання (28.01.2025, 26.02.2025, 25.03.2025) не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що також підтверджується даним перевірки трекінгу відправлення на сайті АТ «Укрпошта».
Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача та відповідача, оскільки про дату, час і місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
14.12.2021 між ОСОБА_2 (боржник) та ОСОБА_1 (кредитор) укладено договір позики на суму 74 796,00 грн., що відповідно до курсу продажу валют АТ КБ «Приватбанк» в еквіваленті на день укладення договору складало 2 760,00 доларів США, що підтверджується копією договору позики №Д141221-01 від 14.12.2021.
За домовленістю сторін позика є безпроцентною.
22.05.2024 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №4 до Договору позики, якою вносились зміни до п. 1,5,6 Договору з викладенням їх у новій редакції, а саме: змінено суму Договору позики 110 676,00 грн., що еквівалентно 2 760,00 доларів США у відповідності до курсу АТ КБ Приватбанк на день укладення Договору у сумі за 1 долар США = 40,10 грн.; змінено графік повернення позики та строк повернення позики до 14.08.2024.
22.05.2025, на підтвердження укладення договору позики та його умов, ОСОБА_2 представив розписку позичальника.
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до умов додаткової угоди №4 від 22.05.2024 до договору позики від 14.12.2021 ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання повернути частину боргу у сумі 9 223,00 грн до 14.06.2024, частину в розмірі 4 611,50 грн до 14.07.2024 та частину в розмірі 96 841,50 грн до 14.08.2024.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На день подання позову, тобто на 21.12.2024, як і на день ухвалення рішення по справі, суду не надано доказів, що ОСОБА_2 свої боргові зобов`язання за договором позики виконав, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основної боргу є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо позовних вимог про стягнення неустойки суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що Відповідач не виконав зобов`язання за Договором позики (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою), та не сплатив платежі у відповідності до Графіку повернення Позичальником грошових коштів, які зобов`язаний вносити відповідно до п. 5 Договору та Додаткової угоди.
Відповідно до пункту 11 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю штраф у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Судом перевірений розрахунок неустойки, який наданий позивачем, та встановлено, що за період з 15.06.2024 по 31.07.2024 (46 днів) Відповідачу нараховано неустойки в розмірі 50 910,96 грн. (46 * 1106,76).
31.07.2024 Відповідачем сплачено частину неустойки в розмірі 9 660,00 грн., тобто залишок неустойки на 31.07.2024 = 41 250,96 грн.
З 01.08.2024 по 17.12.2024 (139 днів) Відповідачу нараховано неустойки в розмірі 153 839,64 грн. (139 * 1 106,76).
Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Позивач самостійно зменшив суму неустойки до 110 676,00 грн., про що зробив відповідне застереження у позові.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки з ОСОБА_2 у розмірі 110 676,00 грн підлягають задоволенню, оскільки не перевищують розмір боргу, а також відповідають тривалості неналежного виконання основного зобов`язання.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає, що згідно квитанції від 21.12.2024 за звернення до суду з зазначеним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 770 грн 82 коп., а відтак, враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 770 грн. 82 коп.
Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем, до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_1 строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які він сплатив у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.10,12,13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) суму боргу за договором позики № Д141221-01 від 14.12.2021 у сумі 221 352,00 грн (двісті двадцять одна тисяча триста п`ятдесят дві тисячі грн 00 коп), з яких: 110 676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) сума основаного боргу, 110 676,00 грн (сто десять тисяч шістсот сімдесят шість грн 00 коп.) неустойка.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1 770,82 грн (одна тисяча сімсот сімдесят грн 82 коп.)
У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України позивачу ОСОБА_3 подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які він сплатив у зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу).
Згідно п. 5 ч.7 ст. 265 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 11.04.2025 о 15 год. 00 хв.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача в порядку ст.284 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 25.03.2025.

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО