Провадження № 2/643/1313/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання - Куліш А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав , в якій просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що18 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 405 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася спільна дитина- ОСОБА_4 , про що Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис № 327 від 16 березня 2017 року та Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 . Батьком є позивач ОСОБА_1 , а матір`ю є відповідач ОСОБА_2 .

19 червня 2024 року рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки з часом виявилось, що різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки. Відповідач проживає окремо та кожен будує своє життя самостійно. Сімейних стосунків сторони не підтримують тривалий час (майже чотири роки). Дитина мешкає з позивачем, за його добровільним бажанням, проти чого відповідач не заперечує, позивач не обмежую відповідача у спілкуванні з народженою у шлюбі дитиною - ОСОБА_4 . Позивач має постійне місце проживання, з належними умовами для проживання і виховання дитини, офіційно працевлаштований, має постійний стабільний заробіток для матеріального забезпечення дитини, з відповідальністю ставиться до своїх батьківських обов`язків. Має задовільний стан здоров`я та, як батько постійно слідкує за станом здоров`я дитини, сумлінно забезпечує сталість соціальних зв`язків дитини, як з позивачем, його батьками, іншими дітьми, педагогами, психологами, забезпечує належні умови для навчання та розвитку дитини, не обмежує у цьому і відповідача у наслідок чого психологічний та фізичний стан дитини задовільний. Станом на дату подання позовної заяви спір щодо місця мешкання дитини між позивачем та відповідачем відсутній.

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - сформувалися обставини, що шкодять інтересам дитини.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача . Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і вчасно.

Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що зазначив у письмовій заяві.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду нотаріально засвідчену заяву, у якій визнає обставини, зазначені у позовній заяві, позов визнає та просить позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав задовольнити. Справу просить розглядати без її участі та присутності.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради прохав провести розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, прийняти рішення з урахування наданого висновку, про що зазначив у письмовій заяві.

Зважаючи на те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 405 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася спільна дитина- ОСОБА_4 , про що Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис № 327 від 16 березня 2017 року та Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 . Батьком є позивач ОСОБА_1 , а матір`ю є відповідач ОСОБА_2 .

19 червня 2024 року рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 13.02.2025 року № 115 , керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 164 СК України, рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітньої доньки , оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки .

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України, керуючись ст. ст. 141, 265, 268, 272, 280-285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав на дитину - задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Майстренко О.М.