Номер провадження: 22-з/813/13/25
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Іскра Світлана Леонідівна,

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком,

встановив:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено, усунуто їй перешкоди з боку ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :54:004:0030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення об`єкту будівництва, що зводиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 березня 2024 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа УДАБК ОМР про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком.

10 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000 грн.

Заява обґрунтована закриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та фактичним понесенням ОСОБА_1 відповідних судових витрат.

До заяви долучено у копіях: договір про надання правничої допомоги № 70/2020-ПД від 18 вересня 2020 року (далі Договір), додаткову угоду №1 від 18 вересня 2021 року до Договору , додаткову угоду №2 від 18 вересня 2022 року до Договору; детальний опис наданої правової допомоги за Договором від 10 квітня 2024 року.

У відповідності до ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

04 лютого 2025 року адвокат Іскра С.Л., яка діє від імені ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про розгляд заяви про розподіл судових витрат у відсутності заявниці та її представника.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 1, ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, апеляційний суд виходить з такого.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 березня 2024 року, з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа УДАБК ОМР про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, при цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених учасниками у цій справі, зокрема, позивачкою витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, зважаючи на те, що за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , а при подачі заяви позивачкою ОСОБА_1 було дотримано визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України строки, колегія суддів вважає є підстави для покладення на скаржницю понесених ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналізуючи дійсність та необхідність а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану ОСОБА_1 на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися у ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

Два підходи до порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), передбачені статтею 30 Закону про адвокатуру, відрізняються у наступному - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті іншою стороною в порядку компенсації сплаченого адвокату гонорару, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.

Колегія суддів, виходячи зі змісту п .4 Договору розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої умовами цього Договору встановлено у розмірі 20 000 грн, крім того клієнт здійснює оплату кожного судового засідання у справі у розмірі 2 000 грн.

Проте у детальному описі робіт за Договором від 10 квітня 2024 року розрахунок вартості роботи адвоката у розмірі 2 000 грн/ 1 година. Так адвокатом Іскрою С.Л. було:

1. Проведено зустрічі з клієнтом, ОСОБА_1 , для обговорення правовідносин, що склалися між нею та ОСОБА_2 щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком з приводу відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду від 14.09.2022 р. у справі № 521/16101/20 3 години (*2000 грн = 6 000 грн);

2. Ознайомлення адвоката Іскри С.Л. з матеріалами справи, вивчення та аналіз апеляційної скарги ОСОБА_2 . Пошук та аналіз судової практики у спорах щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком 8 годин (*2000 грн = 16 000 грн);

3. Зустріч адвоката Іскри С.Л. з клієнтом з приводу проведення консультації з питань підготовки правової позиції у справі. Визначення, обговорення та затвердження правової позиції 6 година (*2000 грн = 2 000 грн);

4. Вивчення адвокатом Іскрою С.Л. наданого клієнтом листа Управління ДАБК ОМР № 01- 16/78-ЗГ від 21.07.2023 р. Написання пояснень до позовної заяви про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком. Оформлення та направлення пояснень з додатками до суду6 година (*2000 грн = 12 000 грн);

5. Представництво адвокатом Іскрою С.Л. інтересів клієнта в Одеському апеляційному суді в ході судового процесу по справі № 521/16101/20, а саме участь у судових засіданнях 05.06.2023 р12.12.2023 р. та 26.03.2024 р. 3 судових засідання (*2000 грн = 6 000 грн);

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі №922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18).

Згідно правової позиції Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої, Верховний Суд визначив в якості належних та допустимих доказів розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); · витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); ·докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Водночас враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що правову допомогу ОСОБА_1 , яка є позивачем у цій справі, протягом усього часу перебування справи у суді надає адвокат Іскра С.Л., а отже є обізнаною із законодавством, яким врегульовуються спірні правовідносини та судовою практикою, має сформовану позиція по справі, яка викладена представником у позовній заяві, відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та у судових засіданнях, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання адвокатом послуг в межах їх повторного вивчення, апеляційний суд, не погоджується із наведеними представником позивачки витратами часу на заявлені у Детальному описі правничої допомоги за Договором від 10 квітня 2024 року, які не вимагали значеного обсягу аналітичної чи технічної роботи, та вважає достатніми для:

1. Проведення зустрічі з клієнтом, ОСОБА_1 , для обговорення правовідносин, що склалися між нею та ОСОБА_2 щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком з приводу відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду від 14.09.2022 р. у справі № 521/16101/20 0,5 години (*2000 грн = 1000 грн);

2. Ознайомлення адвоката Іскри С.Л. з матеріалами справи, вивчення та аналіз апеляційної скарги ОСОБА_2 . Пошук та аналіз судової практики у спорах щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком 1 година (*2000 грн = 2 000 грн);

3. Зустрічі адвоката Іскри С.Л. з клієнтом з приводу проведення консультації з питань підготовки правової позиції у справі. Визначення, обговорення та затвердження правової позиції 0,5 година (*2000 грн = 1 000 грн).

При чому колегія суддів зауважує про безпідставність зазначення у детальному описі робіт від 10 квітня 2024 року надання адвокатом Іскрою С.Л. ОСОБА_1 професійною правничої допомоги у вигляді: вивчення адвокатом Іскрою С.Л. наданого клієнтом листа Управління ДАБК ОМР № 01- 16/78-ЗГ від 21.07.2023 р.; написання пояснень до позовної заяви про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком; оформлення та направлення пояснень з додатками до суду, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів виконання адвокатом вказаних робіт.

Щодо заявлених адвокатом Іскрою С.Л. витрат часу на представництво інтересів клієнта в Одеському апеляційному суді під час апеляційного перегляду справи № 521/16101/20, а саме участь у судових засіданнях 05.06.2023 р., 12.12.2023 р. та 26.03.2024 р., колегія суддів зауважує, що судове засідання, призначене на 05.06.2023 року не відбулось у зв`язку достроковим закінченням відрядження головуючого судді у справі та передачею справи на повторний автоматизований розподіл, а судове засідання, призначене на 12.12.2023 р. у зв`язку із перебування судді-члена колегії Назарової М.В. у відпустці. Тож, адвокат Іскра С.Л. фактично приймала участь лише у одному судовому засіданні, що відбулось 26.03.2024 року.

Включення ж у суму гонорару плати за сам факт призначення у справі судових засідань, які не відбулись та у яких адвокат, відповідно участі не приймала, не відповідає принципу реальності (дійсності та необхідності) судових витрат.

Оскільки колегія суддів доходить висновку про неспівмірність заявлених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу складності справи, не відповідність критерію розумності, та співмірності із виконаною роботою, обрахована вартість наданих адвокатом послуг підлягає зменшенню.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, результатів розгляду справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної заяви та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Стягнення ж вказаних вище витрат у повному розмірі, який заявлений позивачем з огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає матиме надмірний характер.

Підсумовуючи наведене вище, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення вказаної заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Іскра С.Л., та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 381 ЦПК України

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Іскра Світлана Леонідівна, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Додатковапостанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст додаткової постанови складено 10 лютого 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

В.А. Коновалова