РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участі секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 17.12.2024 звернулася до суду з вказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 25.10.2012 між нею та АТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №0833/010902-ZP. Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» на підставі договору відступлення прав вимоги від 28.01.2019 є ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги від 29.01.2019 року є ТзОВ «Вердикт капітал». 15.02.2023 між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТзОВ «Кампсіс фінанс» набуло права грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №0833/010902-ZP від 25.10.2012. У свою чергу, 08.05.2023 ТзОВ «Кампсіс фінанс», відповідно до договору № 08-05/23, відступило право вимоги ТзОВ «ДЕБТ ФОРС», в тому числі за договором №0833/010902-ZP від 25.10.2012.

Вказує, що з сайту «Автоматизрована система виконавчого провадження» їй стало відомо про внесення її до реєстру боржників та відкрито виконавче провадження № 62919310.

Підставою для відкриття виконавчого провадження ВП №62919310 та про стягнення з неї заборгованості по кредитному договору, стало вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 14.08.2020, зареєстрованого в реєстрі на номером 17564, за зверненням ТзОВ «Вердикт капітал» (правонаступником є ТзОВ «ДЕБТ ФОРС»).

На підставі вищевказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, накладено арешт на всі рахунки боржника та звернуто стягнення на заробітну плату.

Вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки, приватним нотаріусом в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватися до даного кредитного договору. Проте, відповідно до інформації, яка міститься на сайті «Автоматизована система виконавчого провадження», виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком №1172, що свідчить про незаконність такого виконавчого напису.

Зважаючи на викладене позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за номером №17564, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 20.12.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06 січня 2025 року від представника відповідача ТзОВ «ДЕБТ ФОРС» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки на його думку нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Вказує, що перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, входить до обов`язків нотаріуса. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Крім того, від представника ТзОВ ««ДЕБТ ФОРС» до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому він просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, у зв`язку з незначною складністю даної справи та неподанням належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, у позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача, треті особи у судове засідання не з`явилися за невідомими суду причинами, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв та клопотань від них не надходило.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 25.10.2012 між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №0833/010902-ZP.

Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» на підставі договору відступлення прав вимоги від 28.01.2019 є ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги від 29.01.2019 року є ТзОВ «Вердикт капітал».

14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №17564, яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт капітал», заборгованість в сумі 28093,24 грн за Кредитним договором №0833/010902-ZP від 25.10.2012.

01.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62919310.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт капітал» стягується заборгованість у розмірі 28743,24 грн.

15.02.2023 між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТзОВ «Кампсіс фінанс» набуло право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №0833/010902-ZP від 25.10.2012.

08.05.2023 ТзОВ «Кампсіс фінанс», відповідно до договору № 08-05/23 про відступлення прав вимоги, відступило ТзОВ «ДЕБТ ФОРС» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором №0833/010902-ZP від 25.10.2012.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.03.2024 вирішено замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису № 17564, вчиненого 14.08.2020 приватним нотаріусом Горай Олегом Станіславовичем про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал».

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 30.04.2024 замінено стягувача у виконавчому провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС».

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Згідно з ч.1ст.88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до приписів ч.2 ст.87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Згідно приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У своєму позові ОСОБА_1 вказує на те, що нотаріус вчинив виконавчий напис без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги.

Проте, ані відповідачем, ані третьою особою не надано суду доказів на спростування вказаних доводів позивача та на підтвердження дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника ОСОБА_1 .

За приписами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, в оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ №662 від 26.11.2014 в цій частині.

Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року.

Таким чином, кредитний договір на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до ОСОБА_1 та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 14.08.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 17564, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,80 гривень (605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову, 1211,20 грн за подання позовної заяви до суду).

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає необхідним зазначити таке.

Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Позивач на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додав відповідні докази: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.11.2024, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "ЮРКОНСАЛТ" Геннадія Працевитого"; копію додаткового договору до договору про надання правової допомоги, у п.2 якого визначено перелік послуг та їх вартість у розмірі 7000,00 грн; Акт про надані послуги від 27.11.2024 та рахунок на оплату послуг адвоката від 27.11.2024 на суму 7000,00 грн.

Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням обсягу наданої правової допомоги, зокрема змісту та обсягу підготовленої позовної заяви, затраченого на це часу, беручи до уваги ціну позову, складність справи, суд не вбачає підстав для зменшення розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача заперечував та вважав недоведеною суму витрат позивача на професійну правничу допомогу, проте жодним чином не довів їх неспівмірність із складністю справи.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу є підставною та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача у позовній заяві зазначено, що в разі понесення додаткових судових витрат по справі, докази щодо цих витрат будуть надані суду до проведення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, суд вважає необхідним встановити позивачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження додаткових витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р №296/5, ст.ст.12, 13, 81, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за номером №17564, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (правонаступник ТОВ«ДЕБТ ФОРС») заборгованість за кредитним договором №0833/010902-ZP від 25.10.2012 в сумі 28743 грн. 24 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України ОСОБА_1 подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру додаткових витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Згідно п. 5 ч.7 ст. 265 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 12 год 45 хв 01.04.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 25.03.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТзОВ «ДЕБТ ФОРС», Код , місцезнаходження: Київська область, м.Київ, вул.Княжий Затон, 9, офіс 1.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, юридична адреса: Київська область, м.Київ, вул.В.Черчилля, 42, офіс 329 .

Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса: Житомирська область, м.Житомир, вул. Бердичівська, 35.

Головуючий А.М.Лутай