Провадження №2/333/5324/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Майсак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

позивача 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

позивача 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

до відповідача: Мелітопольської міської ради Запорізької області, , пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, 69107

про визнання права спільної (сумісної) власності на майно,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) звернулись до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі Мелітопольська МР) про визнання права спільної (сумісної) власності на майно. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності є власниками квартири, загальною площею 67,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. З метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачі 30.07.2024 звернулись до Центру надання адміністративних послуг. 05.08.2021 позивачами отримано рішення № 74422086 про відмову у проведенні реєстраційних дій, так як подані документи не мають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, оскільки інвентаризаційні справи на об`єкти нерухомості на сьогоднішній день перебувають в м. Мелітополь, який тимчасово окупований. Таким чином, у позивачів відсутня можливість отримати відомості про зареєстроване право власності на нерухоме майно, які зберігались в архіві Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації. З цих підстав, позивачі змушені звернутись до суду за захистом своїх прав.

В судові засідання позивачі 1, 2 не з`явились, на адресу суду від представника позивачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримає з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача до зали судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до матеріалів справи не надано.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1972 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 12.08.1972 № НОМЕР_3 .

Відповідно до наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1999, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира загальною площею 67,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленим станом на 05.06.1999, позивачі 1, 2 є власниками вказаної квартири.

Рішенням державного реєстратору прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у проведенні реєстраційних дій щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки архівні інвентаризаційні справи на об`єкти нерухомості перебувають у м. Мелітополі, яке перебуває в окупації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права);

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Тобто, стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Водночас, позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

З огляду на викладене, наявними в матеріалах цієї справи доказами підтверджується, що позивачі 1, 2 є власниками нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, отримати довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно, станом на 01.01.2013, згідно з архівних даних позивачі 1, 2 позбавлені можливості, оскільки архівні інвентаризаційні справи на об`єкти нерухомості, які перебувають у м. Мелітополі, знаходяться на час розгляду цієї справи на території м. Мелітополь, яке перебуває в окупації.

У зв`язку з чим, позивачі 1, 2 позбавлені можливості зареєструвати своє право власності на вказану квартиру в установленому законом порядку та повною мірою реалізовувати свої повноваження, як власники майна.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи №333/10749/24 докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачів 1, 2 про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права спільної (сумісної) власності на квартиру загальною площею 67,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом повністю.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право спільної (сумісної) власності на квартиру загальною площею 67,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова