Справа № 694/411/25
провадження № 2/694/355/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, або за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в Черкаській області, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.02.2025 року і до повноліття дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 11 вересня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.12.2024 року був розірваний. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які після розірвання шлюбу проживають разом з нею. На даний час відповідач ухиляється від утримання дітей та не бере участі в добровільних витратах, пов`язаних з утриманням та вихованням дітей. Неповнолітні діти повністю знаходяться на її утриманні, що змусило її звернутись до суду.
Ухвалою суду від 24.02.2025 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
26.02.2025 року від представника відповідача адвоката Павленка С.І. надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у задоволенні якого ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.03.2025 року було відмовлено.
28.02.2025 року від представника відповідача адвоката Павленка С.І. надійшов до суду відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що на протязі всього сімейного життя позивачка не працювала, весь тягар матеріального забезпечення сім`ї був покладений на ОСОБА_2 . З 24.02.2022 року по 21.04.2024 року відповідач ОСОБА_2 перебував на військовій службі в ЗСУ. Отриману за цей період заробітну плату він перераховував на картковий рахунок дружини ОСОБА_1 . За період з 06.04.2022 року по 17.05.2024 року ним було перераховано кошти на загальну суму 791215,86 грн. До кінця серпня 2024 року сторони проживали однією сім`єю, утримання дружини та дітей здійснював саме відповідач. З вересня 2024 року відповідач добровільно надавав кошти на утримання дітей. Вказує, що позивач не надала жодних доказів того, що діти перебувають на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 завжди утримував дітей і продовжує утримувати, добровільно надаючи позивачці кошти, а тому відсутні будь які підстави для задоволення заявленого позову. 21.03.2025 року позивач звернулась до суду із заявою про підтримання позову в повному обсязі.
21.03.2025 року представник відповідача адвокат Павленко С.І. подав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову в зв`язку з відсутністю підстав для його подання. Зазначив, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Просив приєднати до матеріалів справи копії фіскальних чеків від 06.03.2025 року про перерахування відповідачем коштів позивачу в сумі 5025,13 коп.
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком, а позивач ОСОБА_1 матір`ю неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-11).
Згідно довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 05.02.2025 №177 ОСОБА_1 проживає разом з своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 (а.с. 6).
З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 178 від 05.02.2025 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).
З виписки АТ Приват Банк вбачається, що ОСОБА_2 здійснював грошові перекази на карту ОСОБА_6 з 06.04.2022 року по 17.05.2024 року на загальну суму 791215,86 грн. (а.с.29).
З копій платіжних інструкцій від 06.03.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 перерахував на ім`я ОСОБА_1 кошти на утримання дітей в сумі 5025,13 грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180СК України).
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх
утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Згідно з ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які після розірвання шлюбу між сторонами проживають разом з позивачем ОСОБА_1 . Факт проживання дітей разом з матір`ю не заперечує і сам відповідач.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я (будь-яких доказів протилежного суду не надано), аліментів на утримання інших осіб сплачує, а тому, на думку суду, може належним чином утримувати своїх дітей.
При визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує інтереси малолітніх дітей, оскільки кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки мають обов`язок матеріально забезпечувати своїх дітей до повноліття. При цьому утримання дітей має бути стабільним та забезпечувати їх нормальний фізичний та духовний розвиток.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що він утримує дітей та надає кошти позивачу на їх утримання добровільно, оскільки роздруківка про переказ коштів свідчить про те, що відповідач раніше, в період проживання однією сім`єю до розірвання шлюбу, перераховував кошти на рахунок позивача. Останній платіж датовано 17.05.2024 року та дані про перерахування коштів в подальшому в матеріалах справи відсутні. Відповідач надав суду копії фіскальних чеків про перерахування коштів на утримання дітей, однак вони датовані 06.03.2025 року, тобто вже після пред`явлення позову до суду, а тому не можуть свідчити про відсутність підстав для звернення до суду станом на день пред`явлення позову.
За таких обставин з відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на якого покладено обов`язок по їх утриманню, слід стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду 10 лютого 2025 року і до повноліття дітей, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.
В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430ЦПК України допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.
На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 354,430 ЦПК України суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 10 лютого 2025 року і до повноліття дітей.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.М.Кравченко