Провадження №: 2/336/178/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26.03.2024 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.01.2013 р. по 31.12.2023 р. надав відповідачам комунальні послуги у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартість яких не сплачена на суму 49687,26 грн. За адресою надання послуг відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

За позовом позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 49687,26 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 29.03.2024 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 30.04.2024 р.

30.04.2024 р. розгляд справи відкладено на 24.06.2024 р. через зайнятість судді в іншому провадженні, закрито провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_3 , на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.

24.06.2024 р. розгляд справи відкладено на 06.09.2024 р. у зв`язку з неможливістю фіксації судового процесу через відсутність електропостачання в приміщення суду.

06.09.2024 р. розгляд справи відкладено на 26.09.2024 р. за клопотанням відповідача.

26.09.2024 р. розгляд справи відкладено на 19.11.2024 р., надано можливість позивачу надати відповідь на відзив, який поданий відповідачем 18.09.2024 р.

19.11.2024 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2025 р. на підставі ч.1 ст.240, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

23.01.2025 р. розгляд справи відкладено на 14.03.2025 р. у зв`язку з неможливістю фіксації судового процесу через відсутність електропостачання в приміщення суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення судового засідання 14.03.2025 р., у зв`язку з його зайнятістю в інших судових процесах. Судом не встановлено підстав, визначених ст.ст.223, 240 ЦПК України, для задоволення клопотання представника позивача, з огляду те, що позивач викликався в судові засідання протягом всього часу розгляду справи, в судові засідання не з`являвся, в поданій до суду позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Суд розглянув справу за відсутності представника позивача, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідачі подали до суду заяви про продовження розгляду справи без їх участі, в процесі розгляду справи просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с.72-74).

Суд розглянув справу без участі відповідачів на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 14.03.2025 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом регулювання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189 (далі Закон № 2189) є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189 житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 5 Закону № 2189 до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частина 2 ст. 7 Закону № 2189 визначає обов`язки індивідуального споживача, серед яких в т.ч.: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1); оплачувати надані житловокомунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5); дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (п. 8). Відповідно до статті 12 З Закону № 2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно розділу VI «Прикінцеві та перехідні

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В поданому до суду позові позивач зазначив, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За адресою надання послуг відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

З довідок, наданих управлінням державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг на запит суду, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою з 02.08.2013 р. (а.с.41), відповідач ОСОБА_2 з 11.12.2001 р. (а.с.42), а відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована з 10.01.2002 р. по 27.01.2009 р. (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.40).

Відповідачі, заперечуючи проти позову зазначили, що особовий рахунок № НОМЕР_1 був відкритий на ім`я ОСОБА_3 , вони використовують особовий рахунок № НОМЕР_2 , який був відкритий на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно наданої відповідачами інформації з особистих кабінетів споживачів за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 відкритий на ім`я ОСОБА_2 , за яким станом на травень 2024 р. обліковується заборгованість в сумі 16487,00 грн., та особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_3 за яким станом на липень 2024 р. наявна заборгованість на загальну суму 51 561,73 грн. (а.с.77).

За ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання положень ст.12 ЦПК України, на підставі ст.84 ЦПК України, суд ухвалою від 19.11.2024 р. витребовував у позивача інформацію щодо особових рахунків, відкритих за адресою: АДРЕСА_1 з розрахунком заборгованостей за ними.

Позивач інформації на виконання вказаної ухвали не надав.

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність у відповідачів заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , як споживачів житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , належними доказами не доведена, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» (м.Запоріжжя, вул.Героїв полку «Азов», 137, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 21 березня 2025 року.

Суддя О.В.Дмитрюк