Справа № 199/8847/24
(2/199/744/25)
17 лютого 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретареві Дубовик А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
В обґрунтування позову, посилаючись на те, що 28.02.1972, виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської Ради депутатів трудящих м.Дніпропетровська ОСОБА_3 видано ордер №269 на право заняття трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Ордер ОСОБА_3 видано на склад сім`ї - ОСОБА_4 чоловік; ОСОБА_5 донька та ОСОБА_6 батько.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
05.12.1985 ОСОБА_4 чоловік ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.
28.04.1984 року. позивачка ОСОБА_8 а ОСОБА_9 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу, народилося двоє дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
19.08.2016 виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської у місті Дніпропетровську радою було прийнято рішення №190 «Про зміну договору найму». А саме, укладено договір найму трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 , розірвавши договір найму з ОСОБА_3 . Договір найму було укладено на склад сім`ї ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_9 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 .
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №2491 від 15.02.2018, виданої Відділом облічку поживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР за адресою: по АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 наймач з 23.08.1984; чоловік наймача ОСОБА_9 з 10.08.1984; син наймача ОСОБА_1 з 28.02.1985 та донька наймача ОСОБА_2 з 24.05.1989.
Однак, донька наймача ОСОБА_2 з жовтня 2019 року не проживає у квартирі у зв`язку з виїздом на кордон. а тому квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, проте її реєстрація місця проживання не дозволяє позивачу володіти, користуватися та розпоряджатися на власний розсуд своєю власністю, тому позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О.
Ухвалою від 05.11.2024 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.02.1972, виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської Ради депутатів трудящих м.Дніпропетровська ОСОБА_3 видано ордер №269 на право заняття трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Ордер ОСОБА_3 видано на склад сім`ї - ОСОБА_4 чоловік; ОСОБА_5 донька та ОСОБА_6 батько.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
05.12.1985 ОСОБА_4 чоловік ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.
28.04.1984 року. позивачка ОСОБА_8 а ОСОБА_9 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу, народилося двоє дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
19.08.2016 виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської у місті Дніпропетровську радою було прийнято рішення №190 «Про зміну договору найму». А саме, укладено договір найму трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 , розірвавши договір найму з ОСОБА_3 . Договір найму було укладено на склад сім`ї ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_9 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 .
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №2491 від 15.02.2018, виданої Відділом облічку поживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР за адресою: по АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 наймач з 23.08.1984; чоловік наймача ОСОБА_9 з 10.08.1984; син наймача ОСОБА_1 з 28.02.1985 та донька наймача ОСОБА_2 з 24.05.1989.
Однак, донька наймача ОСОБА_2 з жовтня 2019 року не проживає у квартирі у зв`язку з виїздом на кордон. а тому квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує.
Оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем виникли під час знаходження квартири в будинку державного житлового фонду, тому при вирішенні спору по суті застосовується норми права, які регулюють правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, які закріплені в главі 2 ЖК Української РСР.
Згідно вимог ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:
тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;
влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях.
У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п.10 керівних роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
В ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_3 .
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 386, 391 ЦК України ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Третя особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради (місцезнаходження:вул. Воскресенська, 16 м. Дніпро, 49000, 1)

Суддя О.О.Богун