Справа № 629/1251/25
Номер провадження 2-о/629/81/25
25.03.2025 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання- Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 , який на день смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначила, що вона є спадкоємцем майна померлого, діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спільної реєстрації зі спадкодавцем на час смерті не мали. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Зазначила, що вона звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка належала спадкодавцю. Однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надані документи, які підтверджують, що вона, як спадкоємець, проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Додала, що вони з чоловіком перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 1974 року та на протязі всього подружнього життя проживали однією сім?єю, у них був спільний бюджет, були пов?язані спільним побутом, мали спільні права та обов?язки, разом купували нерухоме майно, побутову техніку, меблі, предмети домашнього побуту, продукти, ліки, разом святкували свята та дні народження, подорожували світом. Разом працювали по господарству, займалися благоустроєм будинку, його ремонтом, облаштуванням домашнього побуту, однак мали різні адреси реєстрації. Після смерті чоловіка вона здійснила його поховання, сплатила за всі ритуальні послуги. До нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини вона не подавала, оскільки вважала, що перебуваючи у шлюбі і мешкаючи все життя разом з чоловіком, проблем з оформленням спадщини не буде. Враховуючи викладене, просила встановити факт постійного проживання її разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ,- з 1999 року по день смерті останнього, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлену вимогу про визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримала, та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила розглянути справу за наявними в матеріалах документами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частинами 1, 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 03.09.1974 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.12).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11).
Згідно акту про фактичне проживання від 12.02.2025 року,- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно мешкали у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 1999 року та по день смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 продовжує мешкати у цьому будинку. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали спільні права та обов`язки, піклувались один про одного, займались господарством(а.с.17-19).
Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. від 10.05.2016 року, ОСОБА_2 належить житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.21-22).
З копії довідки відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області №304 від 31.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 з 16.05.2016 року по 18.07.2024 року, знятий у зв`язку зі смертю (а.с.20).
Згідно повідомлення приваного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Курявської О.О. спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась. (а.с.33-34).
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з ч. 3ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Заявниця не може іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити факт, який має юридичне значення для оформлення її спадкових справ та захисту її законних інтересів.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту, який просить встановити заявник.
Керуючись ст.ст.76,293-294,315-319 ЦПК України, суд-
Заяву - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.п.н. НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ,- з 1999 року по день смерті останнього, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С. А. Мицик