Справа № 301/429/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивачки ОСОБА_3 . Згідно заповіту, ОСОБА_3 все своє майно залишила сину відповідачеві ОСОБА_2 . Спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь своєї дочки позивачки ОСОБА_1 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не має. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого була ОСОБА_3 . Позивачка спадщину прийняла, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки оригінали правовстановлюючих документів втрачено. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 24.02.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.45,47).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 46,48-50).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.52).

Згідно копії Свідоцтва про право власності від 05.11.1993 року, виданого державним нотаріусом Іршавської держнотконтори, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі частини належить ОСОБА_3 , як частка у спільному майні подружжя (а.с.31).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.1993 року, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , належить по частці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як частки у спадщині після смерті ОСОБА_5 (а.с.33).

Реєстрація права власності на вказаний будинок була проведена Іршаським РБТІ.

Таким чином, ОСОБА_3 була власником частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , а її син ОСОБА_4 був власником частки вказаного будинку.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2004 року (а.с.15). Заповіту ОСОБА_4 не залишав.

Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 була його мати ОСОБА_3 , яка на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , тому, відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину (а.с.30). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До складу спадкового майна входила частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої був ОСОБА_4 .

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за покійним сином не отримувала. Однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 24.12.2014 року (а.с.16).

Згідно заповіту від 19.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледою П.М., ОСОБА_3 все своє майно заповіла сину відповідачу ОСОБА_2 (а.с.17). Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі, не скасований та не змінений (а.с.18).

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні за ОСОБА_3 , не має.

Спадкоємець за заповітом відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь своєї дочки позивачки ОСОБА_1 (а.с.19,20,50). Дана відмова від спадщини не суперечить вимогам ст. 1274 ЦК України. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 є відповідач, який на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем (а.с.23,29).

До складу спадкового майна за ОСОБА_3 входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого в цілому була ОСОБА_3 .

Позивачка прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на будинок втрачено.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно копій свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину власником житлового будинку була ОСОБА_3 - бабка позивачки, єдиним спадкоємцем якої, що прийняв спадщину, є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20 березня 2025 року.

Головуюча: М. О. Пітерських