Провадження №2/748/292/25
Єдиний унікальний № 748/5276/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Костюкової Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Проненко К.С.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В С Т А Н О В И В:

25.12.2024 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 . За життя ІНФОРМАЦІЯ_2 померла склала на ім`я позивача заповіт, відповідно до якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, що належало їй на день смерті ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач обробляв присадибну земельну ділянку під будинком та підтримував житловий будинок в належному стані. У строки встановлені для прийняття спадщини не звернувся так як вважав, що прийняв її фактично. Інших спадкоємців, крім позивача не має, у зв`язку з чим просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Чернігівським районним судом Чернігівської області ухвалою від 27 грудня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі.

Відзиву у встановлені судом строки відповідач не подав.

Чернігівським районним судом Чернігівської області ухвалою від 06 лютого 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовільнити. Суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його хрещена ОСОБА_2 , яка була рідною сестрою його матері. Своїх дітей ОСОБА_2 не мала, бо її син ОСОБА_3 помер раніше ніж ОСОБА_2 , одруженою вона не була. Своєчасно в нотаріальну контору позивач не звернувся з огляду на те, що про існування заповіту йому стало відомо нещодавно від його матері, яка його знайшла в документах у будинку померлої, з огляду на це вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області надала до суду клопотання про розгляд справи без представника, на підставі наявних матеріалів справи ( а.с 31).

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області у віці 79 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії « НОМЕР_1 , виданим 23 жовтня 2004 р. виконкомом Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 7 )

З дослідженого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0257664 , виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 04 лютого 1997 року за № 58 вбачається, що ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) в КСП «Полісся» с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської області, розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі ( а.с 10)

З дослідженої в судовому засіданні Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29.01.2025 року № 79864615 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась ( а.с 22)

З довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області за № 347 від 17.05.2024 року слідує, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 одна ( а,с 8 )

З дослідженого в судовому засіданні заповіту вбачається, що 31 січня 1986 року ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Пакульської сільської ради Ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області Постол І.Г. та зареєстрований в Реєстрі за № 2 з якого слідує, що все своє майно з чого б воно не склалалося і де б воно не знаходилося і яке на день смерті належатиме ОСОБА_2 остання заповіла позивачу ОСОБА_1 ( а.с 9)

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог, суд досліджує поважність причини пропуску встановленого Законом строку.

Суд виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення встановлених Законом дій

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 07 лютого 2024 року по справі № 474/454/18, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач.

Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі №185/777/17. Встановивши наведені обставини, керуючись принципом пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, а саме: необізнаність про наявність складеного заповіту, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пакуль.

Необізнаність про наявність заповіту може бути оцінена як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.

Також суд бере до уваги, що, позивач не відноситься до кола осіб, які мають право на спадкування за законом, а здійснює спадкування за заповітом, про наявність якого не був обізнаний враховуючи те, що спадщина після смерті ОСОБА_2 до цього часу ніким не прийнята, відповідач заперечень щодо позову не надав, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці.

На підставі ст.ст.1270,1272Цивільного кодексу України ,керуючись ст.ст.2-13,76-80,ч.1ст.82,ст.ст.133,141, ч.4 ст.206, ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк терміном у три місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пакуль Чернігівського району Чернігівської області

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, , адреса місцезнаходження: 15552, Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, буд.50

Суддя Т.В.Костюкова