Справа №760/1537/19 2/760/102/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Букіної О.М.

за участю секретаря - Кавун В.В.,

представників позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левицький Роман Всеволодович, треті особи - ОСОБА_6 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними договір дарування та дублікати договору дарування, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, виселення з квартири, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Солом`янського районного суду тривалий час перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 02.12.2021 за клопотанням позивача по справі призначено судову почеркознавчу експертизу проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (адреса: 04119,м.Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5).

На вирішення експерта було поставлено питання:

- Чи виконано підпис у договорі дарування квартири, який посвідчений 22.08.1996 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3540, ОСОБА_4 , чи іншою особою?

Даною ухвалою було зобов`язано позивача ОСОБА_4 надати вільні зразки своїх підписів для забезпечення проведення судової експертизи, а Київський державний нотаріальний архів (м. Київ, просп. Повітрофлотський, 76-Г) надати на вимогу експерта оригінал договору дарування квартири від 22.08.1996 р., зареєстрованого в реєстрі за № 3540 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В., який знаходиться на їх зберіганні відповідно до листа від 15.11.2021 за вих. № 4258/01-21.

18.01.2022 матеріали справи були повернуті з експертної установи до суду з клопотанням експерта Мацюк-Довбиш О. для надання об`єкта дослідження, тобто оригіналу договору дарування квартири від 22.08.1996 р., зареєстрованого в реєстрі за № 3540 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В., а також вільних зразків підпису позивача за період 1995-1997 роки та умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_4 , тобто які виконані ним безпосередньо та відбрані судом.

Проте, вимоги експертної установи щодо надання додаткових матеріалів для здійснення експертного дослідження, у тому числі і позивачем не виконано.

Таким чином, матеріали цивільної справи були повернуті до суду без виконання, у зв`язку з неможливістю проведення експертного дослідження.

04.05.2024 позивачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він жодних повідомлень про слухання справи не отримував, самостійно здійснювати предстанивництво у суді не може та через виконання військового обов`язку прибути у судове засідання, яке призначене на 08.05.2024 не має можливості.

У зв`язку з чим, розгяд справи судом було відкладено на 11.07.2024.

31.05.2024 позивачем подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується його розпискою про ознайомлення від 31.05.2024.

05.07.2024 позивачем подано клопотання про повернення розгляду справи на стадію підготовчого судового засідання.

При цьому, позивач у судове засідання призначене на 11.07.2024 не з"явився, про причини неявки суд до відома не поставив.

У судовому засіданні представник позивача повідомив суд про те, що позивач виїхав за межі України.

При цьому, 11.07.2024 у судовому засіданні судом з"ясовувалося питання про невиконання вимог ухвали суду від 02.12.2021 у частині надання позивачем додатових документів на вимогу експерта та умовно-вільних зразків підпису позивача. У свою чергу, представник позивача запевнив суд про відсутність у діях позивача ухилення від проведення судової експертизи та можливості надання позивачем вільних зразків підпису та умовно-вільних зразків з метою проведення екпертного дослідженняє, як і забезпечення явки позивача до суду для відібрання відповідних підписів позивача.

У зв`язку з чим, розгляд справи було перенесено на 23.10.2024 для забезпечення явки позивача у судове засідання та виконання вимог експерта щодо надання зразків підпису позивача.

22.10.2024 через електронний суд позивачем до суду подано пакет документів з вільними зразками підпису позивача за період 1995-1997 роки. Також останній повідомив, що його умовно-вільні підписи містяться у матеріалах справи, зокрема, т.1 а.с.6, т.1, а с. 1-32, 38,118-119,175-176, т.2 а.с. 76-80,95-96.97-98,104-106. Внаслідок виїзду із України за програмою U4U, що у свою чергу впливає на строк прибуття до України, позивач повідомив суд про існування ризику неможливості прибуття до суду на 23.10.2024.

Разом з цим, 22.10.2024 представник позивача подав додатково вільні зразки підпису позивача, датовані 2003-2017,2019,2022 р.р.

Ухвалою суду від 23.10.2024 матеріали цивільної справи були повернуті до експерної уставнови, згідно ухвали суду від 02.12.2021.

Проте, 18.11.2024 експертом були повернуті матеріали справи з клопотанням, зокрема, з необхідність надання умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_4 , які виконані ним безпосередньо та відбрані судом.

У зв"язку з неявкою позивача до суду та перебування останнього у Сполучених штатах Америки за програмою U4U та незадовільного стану здоров`я останнього, з метою виконання запиту експерта щодо відібрання вільних та умовно-вільних зразків підпису позивача, 17.03.2025 представник позивача подав до суду клопотання про направлення окремого доручення до компетентного органу Сполучених Штатів Америки про відібрання експериментальних зразків підписів у громадянина України ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) відповідно до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 та Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджених наказом МЮ України, ДСА України від 27.06.2008 за №1092/5/54.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що позивач ОСОБА_4 проживає у Сполучених штатах Америки за адресою: United State of America, 437 W Poplar St., Johnson sity, Tennessee, 37604-6743, з об"єктивних причин не може з"явитися до суду,а у інший спосіб виконання вимог експерта є неможливим.

Представники позивача подане клопотання підтримали.

Представник відповідача проти задоволення поданого клопотання заперечував.

Суд, вислухавши думку представників позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходиться до наступного висновку.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

У неодноразових запитах експерта, посилаючись на вимоги Закону України " Про судову експертизу " та методикою судово-почеркознавчої експертизи, експертом було чітко зазначено про відібрання судом умовно-експерементальних зрізків підпису позивача, що свідчить про необхідність явки позивача до суду для надання відповідних підписів та відбрання їх безпосереднього головуючим у справі з послідуючим їх посвідченням з метою достовірності.

Така функція, яка випливає з вимог чинного законодавста та завдань цивільного судочинства притаманна суду, який здійснює розгляд справи по суті та на думку суду не може бути делегована в порядку окремого доручення , зокрема, іншому компетентному органу іноземної держави.

За вказаних вище обставин, розумність строків розгляду справи та враховуючи вимоги Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 та Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримания доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджених наказом МЮ України, суд вважає, що заявлене клопотання представників позивача про направлення окремого доручення є необгрунтованим.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства, що випливає з приписів п.п.2, 11 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію, в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав.

З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як свідчать матеріали справи позивач є обізнаним з матеріалами справи та за його клопотанням по справі була призначена судово-почеркознавча експертиза.

При цьому, даною ухвалою зобов`язано позивача ОСОБА_4 надати вільні зразки своїх підписів для забезпечення проведення судової експертизи.

Про необхідність явки до суд з метою відібрання судом умовно-вільних зразків підписів позивача, останній також був обізнаний, так як ознайомився з матеріалами справи у травні 2024 року та просив відкласти розгляд справи.

Проте, знаючи про необхідність надання матеріалів з метою проведення експертизи, зокрема, безпосереднього відбрання його зразків підпису у суді, як сторони у справі, яка наполягала на здійсненні такого дослідження, позивач у літку 2024 року виїхав за межі України та за спливом тривалого часу до України не повернувся, хоча судом вживалися заходи у реалізації позивачем його прав та забезпечення останнього явки до суду.

Доказів того, що позивач за спливом розумного часу повернеться до України, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене вище, суд вбачає, що дії та процесуальна поведінка позивача, у розумінні вимог ст.ст. 43,44 ЦПК України є свідченням зловживанням правом з боку позивача, а подане клопотання направленен на затягування розгляду справи у суді.

Разом з цим, позивачем, як і його представники на вимогу експерта надано вільні зразки підпису позивача. Крім того, позивачем подано письмове пояснення щодо наявності у справі процесуальних документів позивача за його підписами та неможливості його явки до суду безпосередньо, що у свою чергу на думку позивача свідчить про те, що вимоги експерта позивачем виконано.

З огляду на викладенен вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2,10,12, 43,44, 259, 498 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про направлення окремого доручення до компетентному органу Сполучених штатів Америки, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.03.2025.

Суддя: О.М. Букіна