Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/6250/24
Провадження №: 2/332/518/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сапунцова В.Д.,

при секретарі судового засідання Горбань Є.Г.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, ) в особі представника позивача адвоката Стецюри Ольги Вікторівни до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» в особі представника позивача адвоката Стецюри Ольги Вікторівни звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.01.2023 року в м. Запоріжжі по вул. Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «OPEL ASTRA» н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки «HYNDAI ACCENT» н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, таким чином було встановлено факт, що відповідач, будучи причетним до настання ДТП самовільно залишив місце пригоди.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «OPEL ASTRA» н.з. НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 209349792.

Відповідно до ремонтної калькуляції від 02.02.2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «HYNDAI ACCENT» н.з. НОМЕР_2 складає 14478,74 грн.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 14100,00 (за вирахуванням франшизи в розмірі 00,0 грн).

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування а також, враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14100,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 17.03.2023 року.

Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, а також здійснення виплати страхового відшкодування ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14100,00 грн.

03.05.2024 року відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів, отримано нарочно відповідачем 08.05.2024 року. Однак, станом на дату подання позовної заяви відповідач не сплатив кошти позивачу.

Згідно розрахунку штрафних санкцій за період з 14.05.2024 року по 08.08.2024 року щодо виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «HYNDAI ACCENT» н.з. НОМЕР_2 : розмір основного боргу 14100,00 грн, інфляційні витрати 396,66 грн, пеня 1083,70 грн, три відсотка річних 123,66 грн, а всього розрахунок вимог складає 15704,02 грн., які і просить позивач стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 7300,00 грн.

Ухвалою суду від 05.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині виплати основного боргу у розмірі 14100 грн. у зв`язку з пошкодження транспортного засобу «HYNDAI ACCENT» н.з. НОМЕР_2 , також просив зменшити суму витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що з 07.06.2022 року по 06.06.2023 року включно цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «OPEL ASTRA» н.з. НОМЕР_1 була забезпечена в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 209349792.

Згідно постанови судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2023, 06.01.2023 року о 13-00 год., в м. Запоріжжя по вул. Перемоги, 55 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «OPEL ASTRA» державний номерний знак НОМЕР_1 , не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб «HYNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП травмованих немає, автомобілі пошкоджено, завдано матеріальні збитки. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, крім того ОСОБА_1 будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10а ПДР України.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 412000 від 02.02.2023, вартість ремонту, автомобіля «HYNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, складає 14478,74 грн.

Страховим актом № 41200/1 від 17.03.2023 року за договором страхування № ЕР-209349792 від 06.06.2022 року сума страхового відшкодування склала 14100,00.

Розмір страхового відшкодування, виплаченого Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», на підставі умов договору страхування наземного транспорту, склав 14100 грн 00 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 5105 від 17 березня 2023 року.

02.05.2024 року за Вих. № 41200/1 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про виплату грошових коштів на суму 14100,00 грн., яку відповідач отримав особисто 08.05.2024 року.

Згідно розрахунку за період з 14.05.2024 року по 08.08.2024 року: інфляційні витрати складають 396,66 грн, пеня 1083,70 грн, три відсотка річних 123,66 грн.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Положення статті 993 ЦК України передбачає право страховика вимагати стягнення збитків з особи, винної у заподіянні шкоди страхувальникові. У даному випадку існує основне зобов`язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки, - з іншого. Однак тут відбувається зміна осіб у зобов`язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особі на підставі закону (ст.993 ЦК): страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

На підставі пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимог, якщо обов`язок негайного виконання не впливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тому позовні вимоги про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 14100,00 грн є законними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1. ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Вирішуючи питання щодо періоду прострочення боржника, за який можуть бути нараховані три проценти річних, інфляційні втрати, пеня за період з 24 лютого 2022 року, слід враховувати, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на цей час триває.

Згідно з пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки позов суд задовольняє у повному обсязі, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача повністю.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Так, представник позивача просить стягнути витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, у розмірі 7300,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду копію договору про надання правничої допомоги № 41200/1 від 06.05.2024, укладеного між адвокатом Стецюрою Ольгою Вікторівною та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», копію акта прийому-передачі наданих послуг від 30.08.2024, згідно з яким адвокат Стецюра О.В. надала клієнту Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ»такі послуги: ознайомлення та аналіз документів страхової справи вартістю 1460,00 грн, надання консультацій і роз`яснень з правових питань вартістю 730,00 грн, складання позовної заяви вартістю 4380,00 грн, підготовка додатків, підписання та направлення всіх підготовлених документів до суду та іншим учасникам справи вартістю 730 грн, всього на суму 7300,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України)

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 17.10.2014 № 10 витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7300,00 грн не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні.

Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» в особі представника позивача адвоката Стецюри Ольги Вікторівни до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, , НОМЕР_3 в АТ КБ ПриватБанк» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 14100 (чотирнадцять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, , НОМЕР_3 в АТ КБ ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, , НОМЕР_3 в АТ КБ ПриватБанк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2025.

Суддя В.Д. Сапунцов