Справа № 450/5038/24 Провадження № 2/450/666/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», в інтересах якого діє представник Бачинський Остап Михайлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 500150 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.01.2020 року в розмірі 13 115,11 (тринадцять тисяч сто п?ятнадцять) грн. 11 коп., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 січня 2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Кредитодавець) та гр. ОСОБА_1 (Відповідач) укладено Кредитний договір №500150 в електронній формі через особистий кабінет на сайті www.credit7.ua. Договір підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору Відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн строком на 30 днів, зобов`язався повернути позику та сплатити проценти. Кошти були перераховані на банківську картку Відповідача. У зв`язку з неможливістю погашення боргу строк користування кредитом було продовжено до 1 квітня 2020 року. Відповідач порушив зобов`язання, не повернув кредит та не сплатив проценти. На підставі договорів факторингу від 22 лютого 2021 року та 5 лютого 2024 року право вимоги перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (Позивач). Станом на 17 вересня 2024 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 13 115,11 грн, з яких: 3 000 грн основний борг; 8 021 грн проценти; 2 094,11 грн інфляційні нарахування. Позивач неодноразово направляв Відповідачу повідомлення про зміну кредитора та вимоги про погашення боргу, проте заборгованість не була сплачена. Позивач звертається до суду з вимогою стягнути борг у судовому порядку. Судові витрати становлять 2 422,40 грн (судовий збір) та 7 000 грн (правнича допомога адвоката), позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Ухвалою від 29.10.2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 г ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.

Встановлено, що 31.01.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідача.

Згідно договору відповідач отримав кредит в сумі 3000грн. строком на 30 днів.

В подальшому у зв`язку із неможливістю в повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого додатковим договором від 01.03.2020 року строк користування кредитом продовжено до 01.04.2020 року.

Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.

22.02.2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс», уклали договір факторингу №015-220221, згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги боржників ТОВ «Лінеура Україна», включно і до відповідача ОСОБА_1 за договором №500150 від 31.01.2020 року.

05.02.2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», укладено договір факторингу №20240205/1, відповідно до якого позивач набув статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги боржників ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до відповідача ОСОБА_1 за договором №500150 від 31.01.2020 року

Згідно розрахунку, станом на 17.09.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 13 115,11 грн., з яких 3 000,00 грн. - тіло кредиту, 8 021,00 грн. - залишок заборгованості по процентах за користування, 2 094,11 грн. - інфляційне збільшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

У встановлені договором строки відповідач ОСОБА_1 не виконує умови договору від 31.01.2020 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Станом на 17.09.2024 року, внаслідок порушення відповідачем умов закону та договору, заборгованість за договором становить 13 115,11 грн.

Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості, оскільки будь-яких доказів чи власних розрахунків на спростування таких відповідачем не надано. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18. Таким чином суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Аналіз наданих позивачем доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що ТОВ «Лінеура Україна» виконало прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000 грн, відповідно до умов договору надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту №500150 від 31.01.2020 року, що підтверджується даними наданого суду розрахунку заборгованості, що в свою чергу також не спростовано відповідачем у справі. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення із відповідача в користь позивача 13 115,11 грн. заборгованості за договором підлягають до задоволення в повному обсязі.

Дослідженою копією платіжної інструкції №735 від 17.09.2024 року, встановлено, що звертаючись до суду із даним позовом позивачем сплачено 2422,400грн. судового збору, які згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача в користь позивачки.

Крім цього, згідно статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №607/14338/19-ц від 01.12.2021.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 роз`яснив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

З урахуванням викладеного вище, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, зміст наведених норм законодавства вказує на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду № 810/3213/16 від 04.08.2020, № 640/15803/19 від 05.08.2020.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав Договір про надання правничої допомоги від 13.09.2024 року, розрахунок суми судових витрат, згідно яких клієнт зобов`язаний сплатити адвокату винагороду в розмірі 7000 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 137 ЦПК України, із врахуванням обсягу виконаних адвокатом робіт, часу їх виконання, складності справи, співмірності часу розгляду справи та участі адвоката у її розгляді, зокрема розгляду справи у спрощеному провадженні без виклику сторін, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Керуючись ст. 10,19, 81, 89, 259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», в інтересах якого діє представник Бачинський Остап Михайлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 87/54, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) заборгованість за Договором № 500150 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.01.2020 року в розмірі 13 115,11(тринадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. С.Бандери, 87/54, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. понесених витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.01.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук