Провадження № 2/537/313/2025
Справа № 537/5842/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу,

у с т а н о в и в:

Суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заподіяні збитки в порядку регресу в сумі 6190,22 грн., судові витрати на судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16352,00 грн.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

16 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Хобта Ю.М. подав відповідь на відзив, в якій просив вважати необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, посилання відповідача, викладені в відповіді на позовну заяву; задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

24 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_2 подав заперечення (відповідь на відзив).

28 січня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до набранням законної сили судовим рішенням у справі №537/2257/23 про притягнення його ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП та на час проведення його стаціонарного лікування хіміотерапією у клініці Грайц, що виключає можливість його явки до суду протягом тривалого часу.

11 березня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_2 подав додаткові пояснення по справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, з заявою про відкладення судового засідання не зверталися, причини неявки не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав клопотання, в якому зазначив, що підтримує клопотання про зупинення провадження у справі та в разі його незадоволення, просив відкласти судове засідання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, судом встановлено наступне.

Щодо зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

За приписами ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 6 ч.1 ст.251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Із змісту наведеної норми процесуального закону вбачається, що така підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (відповідає ст.251ЦПК України в новій редакції) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті (відповідає п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України в новій редакції) - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Установлено, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 вересня 2023 року у справі №537/2257/23 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за статтями 122-4, 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього Кодексу.

27 грудня 2024 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 вересня 2023 року у справі №537/2257/23.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17.02.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 вересня 2023 року.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача в частині зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, враховуючи, що по справі №537/2257/23, до розгляду якої відповідач просив зупинити провадження, прийнято остаточне рішення, яке набрало законної сили.

Щодо зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.2 ст.251 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку у захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу.

Із викладеного вбачається, що зупинення провадження у цьому випадку є правом суду, а не його обов`язком.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Водночас межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності здійснення судових проваджень протягом розумного (передбаченого законом) строку. Розумність тривалості провадження, згідно вказаних рішень, має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

При прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.

Відповідно до доданих відповідачем до заяви про зупинення провадження у справі доказів встановлено, що ОСОБА_2 наразі перебуває у Федеративній Республіці Німеччина, де лікується під амбулаторним наглядом з 28 лютого 2024 року і періодично проходить стаціонарне лікування хіміотерапією в клініці Грайц.

Відповідач підтвердив свій незадовільний стан здоров`я довідками від лікарів, проте надані довідки не містять відомостей про тривалу неможливість відповідача за станом здоров`я особисто приймати участь у розгляді справи, в тому числі у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. До речі, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в системі «Електронний суд», в якій має особистий кабінет, активно ним користується, звертаючись до суду з клопотаннями. Зокрема, 05.12.2025 року відповідач ОСОБА_2 подав суду клопотання про проведення судового засідання із застосуванням відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено судом ухвалою від 05.12.2024 року.

ОСОБА_2 роз`яснюється, що він може приймати участь в судовому засіданні із застосуванням відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів.

А тому суд не вбачає підстав вважати, що наявні у відповідача ОСОБА_2 захворювання виключають можливість його явки до суду, зокрема, із застосуванням відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів.

З огляду на викладене, суд відмовляє і в задоволенні клопотання в частині зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.252 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити відповідачу ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалу направити учасникам справи для відому.

Відкласти судове засідання на 21.05.2025 року о 10:00 год.

Викликати учасників справи в судове засідання.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 19.03.2025 року.

Суддя Мурашова Н.В.