Справа № 2-8842/09
Провадження № 4-с/522/20/25
УХВАЛА

17 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеса у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі, на бездіяльність щодо не зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 17.01.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі, на бездіяльність щодо не зняття арешту, а саме:

- визнати незаконною бездіяльність Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арештів, накладених на все майно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти наступні арешти з майна ОСОБА_1 :

1) арешт нерухомого майна, накладений постановою АН №308674 від 19.06.2009 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, реєстраційний номер обтяження 8833537;

2) арешт нерухомого майна, накладений постановою В-9/327 від 07.04.2010 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9708004.

Матеріали скарги суддя отримала 20.01.2025 року.

Ухвалою суду від 23.01.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 30.01.2025 року.

У судове засідання 30.01.2025 року з`явилася представник ОСОБА_1 -адвокат Савицька О.М., пояснила, що у виконавчій службі ніхто не знає в рамках яких саме виконавчий проваджень були накладені арешти. Відсутні відомості щодо даних арештів.

Суд протокольною ухвалою у зв`язку з першою неявкою ДВС та у зв`язку з відсутністю відомостей в реєстрах про арешти відклав розгляд скарги на 17.03.2025 року.

До суду 17.03.2025 року від представника ОСОБА_1 -адвоката Савицької О.М. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.01.2025 про наявність арештів, які є предметом скарги; Інформацію від 30.01.2025 щодо припинення Одеської філії ДП «Інформаційний центр» МЮ України, якою було накладено арешти, що є предметом скарги; адвокатський запит від 30.01.2025 до Одеської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» з метою отримання копій постанов, якими накладалися арешти, що є предметом скарги (копію); відповідь Одеської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» від 05.02.2025 року про відсутність постанов та пропозицію звернутися до видавника-обтяжувача (копію); адвокатський запит від 30.01.2025 до Приморського ВДВС з метою отримання копій постанов, якими накладалися арешти, що є предметом скарги (копію); відповідь Приморського ВДВС від 06.02.2025 про знищення матеріалів виконавчих проваджень та неможливість надати відповідні копії (копію).

У судове засідання 17.03.2025 року учасники не з`явилися, ули повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_1 -адвоката Савицької О.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника скаржниці.

Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі про причини неявки суд не повідомив.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 21.03.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника скаржниці, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, № 1404-VIII (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2009 року позовну заяву відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом задоволено. (справа № 2-8842/09).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 410894996 від 31.01.2025 року вбачаються наступні заборони відчуження об`єктів нерухомого майна:

- арешт нерухомого майна, накладений постановою АН № 308674 від 19.06.2009 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, реєстраційний номер обтяження 8833537;

- арешт нерухомого майна, накладений постановою В-9/327 від 07.04.2010 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9708004;

- арешт нерухомого майна, накладений постановою 26983823 від 07.06.2011 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, д/в Цинєв В.О., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 11371685.

07.11.2024 року адвокат Савицька О.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі із заявою, в якій просила зняти арешти з майна ОСОБА_1 , накладені Постановою АН № 308674 від 19.06.2009 року (реєстраційний номер обтяження 8833537) та Постановою В-9/327 від 07.10.2010 року (реєстраційний номер обтяження 9708004).

Листом Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі від 20.11.2024 року № 186786, ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ-виконавчі провадження що перебували на примусовому виконанні до 2016 року) відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

- ВП № 26983823 з примусового виконання виконавчого листа №2-8842/09 від 02.03.2010 року Приморського районного суду м. Одеси про стягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Райфазен банк Аваль» грошових коштів у розмірі 140 440,20 грн., боржником грошові кошти по зазначеному виконавчому документу не сплачувались, виконавче провадження повернуто стягувану на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Додатково повідомили що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно містяться записи щодо арештів нерухомого майна ОСОБА_1 . Згідно постанови АН № 308674 від 19.06.2009 року (реєстраційний номер обтяження 8833537), постанови В-9/327 від 07.04.2010 року (реєстраційний номер обтяження 9708004). встановити при виконанні яких виконавчих проваджень були накладені арешти не передбачається можливим. Згідно з п. 2 частики ХІ наказу від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становіть три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення. строк зберігання яких становить один рік. Таким чином паперові матеріали зазначених виконавчих проваджень в наступний час знищено, в зв`язку з чим неможливо переглянути паперові матеріали виконавчих проваджень та зробити відповідні. (а.с. 11)

Щодо визнання незаконною бездіяльність Приморського відділу ДВС.

Суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги скарги, оскільки постановою про закінчення виконавчого провадження від 01.10.2024 року ВП № 26983823 за виконавчим листом № 2-8842/09 від 02.03.2010 року закінчено виконавче провадження № 26983823 та припинено чинність арешту, накладеного постановою № 26983823 від 07.06.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (реєстраційний номер 11371685) (а.с. 12)

Щодо скасування арешту нерухомого майна, накладений постановою АН № 308674 від 19.06.2009 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, реєстраційний номер обтяження 8833537.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Однак судом не вбачається належності даного виконавчого провадження до виконання цивільної справи № 2-8842/09, оскільки рішення суду ухвалено 04.11.2009 року, виконавчий лист видано 02.03.2010 року, а даний арешт накладено 19.06.2009 року.

Щодо скасування арешту нерухомого майна, накладений постановою В-9/327 від 07.04.2010 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9708004.

Судом вважає, що дана вимога підлягає задоволенню, оскільки зазначене виконавче провадження В-9/327 від 07.10.2010 року було відкрито після видачі виконавчого листа. На спростування зазначено судом не встановлено обставин.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином скарга ОСОБА_1 є частково обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню частині скасування арешту нерухомого майна, накладений постановою В-9/327 від 07.10.2010 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9708004.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10-12, 43, 48, 76, 81, 89, 223, 247, 258-260, 263, 268, 447-1, 448, 450, 451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі, на бездіяльність щодо не зняття арешту задовольнити частково.

Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою В-9/327 від 07.04.2010 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9708004.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 21.03.2025 року.

Суддя Л.В. Домусчі