Справа № 191/5331/24
Провадження № 2/191/1941/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Костеленко Я.Ю., за участю секретаря Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори - в.о. Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. від 06 листопада 2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що він не надав право власності на спадкове майно. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ДП СВ 014925 від 19 квітня 1999 року ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 6,923 га, яка розташована на території Луб`янської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 0:01:001:0415. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,923 га, що розташована на території Луб`янської сільської ради, кадастровий номер -0:01:001:0415, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача Наконечна Т.М. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до почату судового засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Крім того, відповідач ОСОБА_6 у заяві зазначила, що не бажає приймати спадщину після смерті матері і відмовляється від неї на користь батька.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Св №014925 від 19 квітня 1999 року ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,923 гектарів з кадастровим номером 0:01:001:0415, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Луб`янської сільської ради.

Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29 листопада 2005 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Білозірськ м.Добропілля Донецької області та з 01 березня 1986 року перебуває у зареєстрованому Луб`янською сільською радою шлюбі з ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 30 травня 2023 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №688/02-31 від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва по право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 право власності на спадкове майно не надав.

Відповідно до спадкової справи №413/2016 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини 04 жовтня 2016 року звернулася її донька - ОСОБА_4 .

У матеріалах спадкової справи наявне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 17 травня 2016 року згідно з яким ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Луб`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №517 від 15 вересня 2016 року ОСОБА_5 дійсно була зареєстрована по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею були зареєстровані: чоловік - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; брат чоловіка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заповіт померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у Луб`янській сільській раді не скоадала.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.33 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення

Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч.1 та п. б ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину.

Судом встановлено факт наявності у померлої ОСОБА_5 спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 6,923 га з кадастровий номером -0:01:001:0415, яка розташована на території Луб`янської сільської ради. Спадкоємцями даного майна за законом є: ОСОБА_1 , який проживав разом зі спадкодавцем на момент смерті та фактично прийняв спадщину; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з заявою про прийняття спадщини не звертались та при розгляді справи не заперечували проти задоволення позовних вимог; ОСОБА_4 , яка звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини, однак при розгляді справи відмовилася від її прийняття на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторона обґрунтовує свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку площею 6,923 га з кадастровим номером - 0:01:001:0415, яка розташована на території Луб`янської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко