Справа №155/210/25
Провадження №2/155/232/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судових засідань Федонюк О.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом адвоката Усаченка Максима Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Горохівської міської ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2025 року представник позивача звернувся з позовом до суду в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 08 грудня 2023 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Базалицької Ольги Ростиславівни.

Представник позивача звернулась до нотаріуса із проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок однак постановою від 11.07.2024 року №194/02-31 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок за ОСОБА_2 в органах державної реєстрації прав ним за життя не було зареєстровано. Позивач вказує, що інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30.01.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін.

Ухвалою від 26.02.2025 року закрите підготовче та призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте до суду надійшла заява від представника позивача у якій останній просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує із підстав зазначених у позові та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві до суду просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.12.2023 серії НОМЕР_1 , видане Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.10).

Документами про родинні відносини, а саме свідоцтва про народження НОМЕР_2 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.06.2016 року підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.11, 12).

Отже позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька.

Згідно довідки виконавчого комітету Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 21.10.2024 року №273 ОСОБА_2 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок ОСОБА_2 придбав у 2007 році і проживав у ньому до дня смерті. Інші зареєстровані та проживаючі з ним особи відсутні (а.с.25).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії ВЕХ №520992 від 13.09.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області Волошином С.А. ОСОБА_2 придбав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 у 2007 році у ОСОБА_3 (а.с.20, 21).

Згідно витягу з Державного реєстру правочинів №4599085 від 13.09.2007 року вищезазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований у реєстрі правочинів 13.09.2007 року (а.с.22).

Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Звиняченської сільської ради від 16.10.2008 року №80 на підставі заяви ОСОБА_2 було вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (а.с.23).

Витягом з погосподарської книги №4 за 2008 рік по особовому рахунку № НОМЕР_4 підтверджується належність ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 (а.с.23).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №386415779 від 11.07.2024 вбачається, що право власності на житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 . Право власності на житловий будинок у даному реєстрі за ОСОБА_2 не зареєстроване (а.с.24).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 липня 2024 року №194/02-31, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Базалицька О.Я. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за номером АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 оскільки право власності на даний житловий будинок за ОСОБА_2 в органах державної реєстрації прав зареєстроване не було (а.с.16, 17).

Тобто, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75065721 від 08.12.2023 року, після померлого ОСОБА_2 за заявою позивача ОСОБА_1 заведено спадкову справу №79/2023, номер у спадковому реєстрі 71698886.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із долученого до матеріалів справи рішення Горохівського районного суду від 140.1.2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно вбачається, що матеріалами спадкової справи підтверджується, що 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не звертались. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75068176 від 08.12.2023р. за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України , - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ст.41 Конституції України ,- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч.2 ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним;

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України,- якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Об`днана Палата Касаційного Господарського Суду Верховного Суду у постанові від 24.01.2020 у справі №910/10987/18 висловила правову позицію, що відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пункт 1 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

За загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право заперечується або оспорюється.

Видача свідоцтва про право власності не породжує виникнення права власності воно лише фіксує факт наявності відповідного права, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється. (Постанова КГС ВС від 27.06.2018 у справі №925/797/17)

У ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що на момент смерті ОСОБА_2 йому на підставі договору купівлі-продажу належало право власності на житловий будинок за номером АДРЕСА_1 , однак за життя він не зареєстрував за собою це право власності. Таке нерухоме майно є частиною спадкового майна, а тому ОСОБА_1 вправі успадкувати спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , у зв`язку із чим суд вважає доводи сторони позивача підставними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.12, 13, 76-80, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.15, 317, 318, 320, 321, 328, 334, 392, 1216,1217, 1218, 1222, 1258, 1261, ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов адвоката Усаченка Максима Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Горохівської міської ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Горохівська міська рада Луцького району Волинської області, , місцезнаходження: м. Горохів, вул. Шевченка, 17 Луцького району Волинської області.

Рішення в повному обсязі складено 25.03.2025 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв