Провадження № 6/522/206/25
Справа №522/6561/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Єрганінової К.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся 03.03.2025 до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного суду від 23.06.2022 в якій просить відстрочити виконання рішення, у зв`язку з тим, що він ніде не працює, не отримує пенсію, матеріальне забезпечення сім`ї здійснюється за рахунок дружини, що не забезпечує ОСОБА_1 можливість виконати свої зобов`язання за судовим рішенням. ОСОБА_1 систематично проходить лікування, пов`язане зі стійким больовим синдромом на тлі гриж. Крім того, заявник страждає від бронхіальної астми. Стан здоров`я ОСОБА_1 не дозволяє йому у цей час працевлаштуватися та мати системний дохід.

У судове засідання 20.03.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду сповіщалися у встановленому законом порядку.

Представник заявника ОСОБА_2 07.03.2025 звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки представник заявника у час призначеного судового засідання буде зайнята в іншому провадженні в Одеському апеляційному суду як представник відповідача.

Згідно ч.2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони.

З рахуванням вищевикладеного, зважаючи на строки розгляду заяви, суд дійшов висновку, що клопотання представника заявника про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму сплаченого відшкодування у розмірі 10 222,45 грн та судовий збір у розмірі 2102 грн (а.с.47-49).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2020 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.100-101).

Не погоджуючись з заочним рішенням від 23.06.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в результаті розгляду якої постановою Одеського апеляційного суду від 23.06.2022 апеляційну скаргу задоволено частково, заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.07.2020 скасовано та ухвалено нове. Позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування в розмірі 10 222,45 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн (а.с.185-189).

Постанова Одеського апеляційного суду від 23.06.2022 набрала законної сили в день її прийняття, тобто 23 червня 2022 року.

09.12.2022 приватним виконавче виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження №70523339 щодо виконання виконавчого листа №522/6561/20 виданого 08.08.2022 Приморським районним судом м.Одеси.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

З аналізу викладених норм убачається, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 травня 2024 року у cправі №906/1035/23 зазначив, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

На підтвердження доводів, викладених у заяві, ОСОБА_1 надав докази того, що він не отримує пенсію та соціальні виплати, також не перебуває н обліку як безробітній.

З лікарських документів вбачається, що ОСОБА_1 періодично робить МРТ, з основним діагнозом: атеросклеротична хвороба серця неуточнених судин, з супутнім діагнозами: сечокам`яна хвороба, захворювання судин мозку, псоріаз, остеохондроз, холецистит, гіпертонія неускладнена.

В електронному направленні на госпіталізації виданому 22.06.2024 КНП «Консультативно-діагностичний центр №6» Одеської міської ради діагноз вказаний як «інші уточнені ураження головного мозку».

Інформації про належність заявнику на праві власності рухомого чи нерухомого майна суду не надано. Також не надано доказів на підтвердження сімейного стану про що вказує у заяві.

При тому, суд враховує, що постанова Одеського апеляційного суду набрала законної сили 23.06.2022, а виконавче провадження відкрито 09.12.2022, тобто з заявою про відстрочку виконання судового рішення заявник звернувся більше як через 2 роки після набрання законної сили рішенням та відкриттям виконавчого провадження. Відстрочка виконання рішення можлива не більше як на один рік, в той час як заявником не виконується рішення вже більше двох років.

Аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що утруднюють виконання рішення, а тому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.259-261, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 24 березня 2025 року.

Суддя: В.Я.Бондар