Справа № 456/1465/24
Провадження № 2/456/95/2025
РІШЕННЯ

іменем України

10 березня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/1465/24 за позовом Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

встановив:

Позивач КП «Стрийтеплоенерго» звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області із позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про солідарне стягнення на свою користь з відповідачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 , заборгованості за комунальні послуги за постачання теплової енергії у розмірі 41162,14 грн., та судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання заяви до суду, у розмірі 3028,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 23 грудня 2020 року за заявою КП «Стрийтеплоенерго» Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ №456/4949/20, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 13708,52 грн., який числиться за абонентським рахунком № НОМЕР_1 , що закріплено за адресом : АДРЕСА_1 та судовий збір 210,20 грн.

16.10.2023р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Макухною І.В., було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь КП «Стрийтеплоенерго» заборгованості в розмірі 13708,62 грн. у зв`язку з повним погашенням заборгованості, згідно до вищевказаного судового наказу, а саме № 456/4949/20 від 23.12.2020р.

09 жовтня 2023 року Стрийським міськрайонним судом постановлено ухвалу про скасування даного судового наказу. Оскільки відповідачем подано заяву про скасування судового наказу, в обґрунтування якої покликається на те, що копію судового наказу Сгрийського міськрайонного суду Львівської області отримав лише 02 жовтня 2023року. Вважає, що даний судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки при його видачі не було враховано те, що період за який була стягнута заборгованість виходить за межі позовної давності та за деякий період ним була сплачена заборгованість та відсутність договору про надання послуг з теплопостачання. Дану ухвалу підприємство отримало 26 жовтня 2023року поштовим відправленням

20 грудня 2023 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області прийнято ухвалу якою, задоволено заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у справі № 456/4949/20, шляхом стягнення з КП «Стрийтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 стягнену суму в розмірі 13708,27 грн. та 105,10грн. судового збору.

Дані кошти 22.02.2024р.. підприємством було повернуто згідно до рішення суду, шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок відповідача ОСОБА_1 .

Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» протягом спірного періоду з 11.10.2016р. по 01.02.2024р. в опалювальні періоди, надавало послуги з постачання теплової енергії відповідачам за їхньою адресою проживання по АДРЕСА_1 , що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії.

Так, за даними програмного обліку підприємства за адресою АДРЕСА_1 присвоєно абонентський рахунок № НОМЕР_1 , по якому здійснюється нарахування оплати за послуги з централізованого опалення.

У будинку де проживають відповідачі, передбачена система централізованого опалення житлових приміщень. Згідно до перспективної (енерго- та екологоефективної) схеми теплопостачання, котра затверджена рішенням Стрийської міської ради Львівської області №278 від 18.12.2012р., з якої вбачається, що будинок АДРЕСА_2 приєднаний до теплової мережі котельні АДРЕСА_3 .

Згідно до акту прийняття теплового вузла обліку від 28.10.2014р., та акту на опломбування теплового лічильника № 27 від 30.09.2014р. в будинку АДРЕСА_2 встановлено лічильник теплової енергії, тобто нарахування за послуги з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до показів теплового лічильника, щомісячно в продовж опалюваних сезонів, та з врахуванням діючого тарифу на послугу з постачання теплової енергії. Тому відповідачам та мешканцям даного будинку здійснюється нарахування плати за реальну кількість спожитої теплової енергії житловими приміщеннями. Тобто загальна кількість теплової енергії по показах теплового лічильника (Гкал) ділиться на загальну площу всіх квартир і розподіляється між квартирами прямопропорційно загальній площі окремої квартири, з врахуванням ціни на ІГкал. згідно до діючого тарифу.

КП «Стрийтеплоенерго» здійснює господарську діяльність в галузі теплопостачання згідно до ліцензії № 041915 серії АД з виробництва теплової енергії, ліцензії № 041916 серія АД з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, ліцензії № 041917 серія АД з постачання теплової енергії. Котрі є діючими та безстроковими відповідно до Закону України № 222-VIII від 02.03.2015року «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», Постанови КМ України від 5.08.2015року № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування», розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17.03.2016року № 138/0/5-16 «Про ліцензування господарської діяльності на території області».

КП «Стрийтеплоенерго» є суб`єктом господарювання в сфері теплопостачання з особливим статусом природної монополії та об`єктом життєзабезпечення і стратегічного значення. Підприємство є єдиним постачальником теплової енергії у м.Стрий та забезпечує послугами теплопостачання населення, бюджетні організації та соціальну сферу за регульованими тарифом, встановленим рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).

У спірний період з 11.10.2016 р. по 01.02.2024р. діяли тарифи на послуги з централізованого опалення затверджені постановою НКРЕКП та рішеннями Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області

Згідно до умов Договору, а саме пункту 11, передбачено, що у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку теплової енергії до відновлення його роботи або заміни ведення комерційного обліку спожитої послуги здійснюється відповідно до Методики розподілу. Оскільки у будинку де проживають відповідачі, прилад комерційного обліку теплової енергії, вийшов з ладу і не придатний для обліку споживання теплової енергії, що підтверджується актом б/н від 01.11.2021р., тому з 01.11.2021р. по 01.02.2024р. обсяг спожитої у будинку послуги визначався розрахунково відповідно до розділу 11 Методики розподілу.

Пунктом 5. «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 визначено, що - Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

КП «Стрийтеплоенерго» щомісячно в продовж спірного періоду, надсилало відповідачам повідомлення-квитанцію, в якій чітко зазначена вся інформація (вартість тарифу, місячне нарахування, залишок боргу, пільги, субсидія тощо.) щодо проведеного нарахування по адресі. Також підприємство неодноразово зверталось до відповідачів з проханням вчасно вносити плату за послуги теплопостачання та оплатити існуючу заборгованість, у вигляді щомісячних абонентських квитанцій та претензійних листів. Про те, відповідачі на претензії не реагують. Таким чином, відповідачі умисно ухиляються від зплати отриманих послуг з постачання теплової енергії.

Згідно до погодженнях з балансоутримувачем будинку, актів приймання-передачі теплової енергії за адресом АДРЕСА_2 , вбачається, що послуга підприємством відповідачам надавалась, відповідно до актів 2017 2020рр.

Відповідно до вимог ст. 67,68 ЖК Української PCP плата за комунальні послуги водопостачання, газ, електрична енергія та- інші послуги) береться незалежно від квартирної плати по затверджених в установленому порядку тарифах, наймач і повнолітні члени сім`ї зобов`язуються вчасно вносити квартирну плату, плату за комунальні послуги та несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Послуги з теплопостачання підприємством надавались, а відповідачка зими користувалась, оскільки від надання таких послуг у встановленому законом порядку зе відмовлялась. Скарг та претензій, щодо неякісних послуг з теплопостачання, від відповідачів на адресу підприємства не надходило.

Згідно до правової позииії Верховного суду України котра викладена у Постанові від 1.11.2015р. у справі № 6-1706 не 15, зазначено, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП -Стрийтеплоенерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого теплопостачання, а відповідачі незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язані оплатити надані послуги.

Тому з огляду на вище викладене, у підприємства є всі правові підстави для звернення до суду з даним позовом, а позовні вимоги обґрунтованими.

Із розрахунку боргу за надані комунальні послуги з постачання теплової енергії вбачається, що за період з 15.10.2016 по 01.02.2024 років борг відповідачів становить 41162,14 грн.

Додатково зазначив, що з метою стягнення заборгованості КП «Стрийтеплоенерго» в якості стягувача у 25 дистопада 2020 року зверталось у Стрийський міськрайонний суд Львівської області із :аявою про видачу судових наказів. 23 грудня 2020року суддею Стрийського дськрайонного суду Львівської області Шрамком Р.Т. було ухвалено судові накази, котрі після набрання законної сили, 16 лютого 2021року були видані судом представнику КП « Стрийтеплоенерго». 16.10.2023р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Макухіною І.В., було винесено постан`ову про закінчення виконавчого провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь КП «Стрийтеплоенерго» заборгованості в розмірі 13708,62 грн. у зв`язку з повним погашенням заборгованості, ьгідно судового наказу № 456/4949/20 від 23.12.2020р. 09 жовтня 2023року Стрийським міськрайонним судом постановлено ухвалу про скасування даного судового наказу. 20 грудня 2023р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області прийнято ;^валу якою, задоволено заяву ОСОБА_1 прег поворот виконання тішення у справі № 456/4949/20, шляхом стягнення з КП «Стрийтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 стягнену суму в розмірі 13708,27 грн. та 105,10грн. судового збору. Згідно приписів ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Однак вбачається, що заява про скасування судового наказу подавалася через 3 роки після їх видачі. При цьому, оскарження ухвали про скасування судового наказу процесуальним Законодавством взагалі не передбачено. Водночас, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою етапі 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що у разі скасування судового наказу після спливу кількарічного строку з моменту його видачі, Суд враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17, відмовляє у задоволенні позовних вимог КП «Стрийтеплоенерго», у зв`язку з пропуском строків позовної давності. До прикладу така ситуація мала місце у справі №456/3758/21.

Враховуючи усе вищевикладене, Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» просить суд визнати, що причини пропущення позовної давності, є поважними, а порушене право підлягає захисту.

Крім того, зазначив, що оскільки ч. 1 ст.264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу, тому КП «Стрийтеплоенерго» переконане, що до спірних правовідносин слід застосувати переривання перебігу позовної давності, оскільки відповідачі, вчиняли дії, що свідчать про знання ними свого боргу, а саме здійснювали оплати за комунальну послуги з постачання теплової енергії протягом спірного періоду з 15.10.2016р. по 01.02.2024р. . а саме : 1316р. - оплата 1200,00 грн.; 2017р.- оплата 7875,13грн.; 2018р.- оплата 6360,00грн.; 2019р.- оплата 3200грн.; 2020р. - оплата 927,90грн.; 2021р.- оплата 4502,00грн.; 2022р. - плата 3500,00грн.; 2023р.- 3996,00грн.; 2024р. - оплата 700грн. Дані обставини відповідачі визнають, оскільки самі покликаються на них у своїй заяві про скасування судового наказу.

Зважаючи на наведене, оскільки відповідачі, умисно ухиляються від обов`язку щодо оплати заборгованості за надані їм комунальні послуги з постачання теплової енергії, за абонентським рахунком № НОМЕР_1 , який закріплено за адресою де проживають відповідачі: АДРЕСА_1 , числиться заборгованість за період з 11.10.2016р. по 01.02.2024р. в розмірі 41162,14 грн., а тому просив позов задоволити.

Представник відповідача Кравець А.О., подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідач ОСОБА_1 заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до норм ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Позивач, не встановив з відповідачами договірних відносин щодо надання житлово- комунальних послуг, всупереч ст. 19 цього Закону, яка встановлює, що відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг повинні здійснюватися виключно на договірних засадах. У додатках до позовної заяви відсутній договір між КП «Стрийтеплоенерго» та відповідачами про надання послуг з теплопостачання. Відповідачі несуть не солідарну, а часткову відповідальність, оскільки квартира знаходиться в спільній частковій власності, тому з відповідача слід стягнути половину зазначеної заборгованості. Сам відповідач ОСОБА_1 частково оплачував за надані послуги, що зазначено в позовній заяві. Оскільки квартира АДРЕСА_4 знаходиться в спільній частковій власності відповідачів, тому вони повинні нести часткову відповідальність, відповідно до розміру часток, тобто платити за послуги надані позивачем кожен по 1/2 частині вартості наданих послуг. Тому з відповідача ОСОБА_1 , враховуючи, що ним на даний час сплачено 32 261,03 грн. (зазначено в позові) має бути стягнуто недостатню суму до половини загальної заборгованості, яка становить враховуючи сплачені кошти 73 423.16 грн., а саме 4 450.55 грн. (36711.58 - 32261.03 = 4450.55).

Крім того, просив застосувати строки позовної давності при вирішенні даної справи та у задоволенні позову Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив відповідача ОСОБА_1 , на позовну заяву, у котрому зазначив, що посилання відповідача на неукладення з ними договору про надання послуг з теплопостачання за спірний період як на підставу для відмови у позові, оскільки такі послуги були їм фактично надані у порядку та об`ємах, визначними законом. Крім того, відповідач вважає, що необхідно нести не солідарну, а часткову відповідальність, оскільки квартира знаходиться в спільній частковій власності, однак таке твердження відповідача є хибним, оскільки відповідачами не долучено належних доказів, котрі засвідчували факт виділення їх часток майна, що є у спільній сумісній власності чи наявність договору стосовно користування квартирою чти рішення суду про поділ спільного майна, відтак дана вимога є необґрунтованою. Крім того, слід зазначити, що відповідачі вчиняли дії, що свідчать про визнання ними свого боргу, а саме здійснювали оплати за комунальні послуги з постачання теплової енергії протягом спірного періоду з 15.10.2016 по 01..02.2024.

Заяви та клопотання учасників справи.

17.05.2024 на адресу суду, надійшла заява про вступ у справу як представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_3

20.08.2024, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 , до матеріалів справи долучено рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2020, про розірвання шлюбу ОСОБА_2 , та ОСОБА_1

20.08.2024, за клопотанням представника відповідача Кравець А.О., до матеріалів справи витребувано з архіву Стрийського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу №456/4949/20, про скасування судового наказу від 23.12.2020 у справі за заявою КП «Стрийтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , заборгованості за послуги теплопостачання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 , позовні вимоги підтримав, просив задоволити позовні вимоги підприємства в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки йому не було відомо про наявний борг, які допустила його колишня дружина.

Представник відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 , в судовому засіданні позов він вимоги заперечив та просив застосувати строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча неодноразово повідомлялась про розгляд справи. Крім того, про призначення судового засідання відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 27.05.2024.

27.05.2024, розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2

20.08.2024, в судовому засіданні оголошено перерву, за заявою представника відповідача ОСОБА_3

22.10.2024, розгляд справи відкладено, у зв`язку з повторною неявкою відповідача ОСОБА_2

03.12.2024, в судовому засіданні оголошено перерву.

16.01.2025, судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав КП «Стрийтеплоенерго» за пред`явленими позовними вимогами, та причетність до порушення таких його прав ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , встановив наступне.

КП «Стрийтеплоенерго» здійснює господарську діяльність в галузі теплопостачання, згідно ліцензії №041915 серії АД з виробництва теплової енергії,ліцензії № 041916 серія АД з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, ліцензії № 041917 серія АД з постачання теплової енергії. Котрі є діючими та безстроковими відповідно до Закону України № 222-VIII від 02.03.2015року «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», Постанови КМ України від 5.08.2015року № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування», розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17.03.2016року № 138/0/5-16 «Про ліцензування господарської діяльності на території області».

За даними програмного обліку підприємства за адресою АДРЕСА_1 присвоєно абонентський рахунок № НОМЕР_1 , по якому здійснюється нарахування оплати за послуги з централізованого опалення.

У будинку де проживають відповідачі, передбачена система централізованого опалення житлових приміщень. Згідно до перспективної (енерго- та екологоефективної) схеми теплопостачання, котра затверджена рішенням Стрийської міської ради Львівської області Лго 278 від 18.12.2012р., з якої вбачається, що будинок АДРЕСА_2 приєднаний до теплової мережі котельні АДРЕСА_3 . (копію витягу з схеми теплопостачання та рішення додаю).

Згідно до акту прийняття теплового вузла обліку від 28.10.2014р., та акту на опломбування теплового лічильника № 27 від 30.09.2014р. в будинку АДРЕСА_2 встановлено лічильник теплової енергії, тобто нарахування за послуги з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до показів теплового лічильника, щомісячно в продовж опалюваних сезонів, та з врахуванням діючого тарифу на послугу з постачання теплової енергії. Тому відповідачам та мешканцям даного будинку здійснюється нарахування плати за реальну кількість спожитої теплової енергії житловими приміщеннями. Тобто загальна кількість теплової енергії по показах теплового лічильника (Гкал) ділиться на загальну площу всіх квартир і розподіляється між квартирами прямопропорційно загальній площі окремої квартири, з врахуванням ціни на ІГкал. згідно до діючого тарифу.

Відповідно до розрахунку боргу за теплоенергію з 15.10.2016 по 01.02.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , борг на 01.02.2024 становить 41162,14 грн., за 2016 рік нараховано 3669,48 грн., оплачено 1200,00 грн.; за 2017 рік нараховано 7405,33 грн., оплачено 7875,13 грн.; за 2018 рік нараховано 7873,98 грн., оплачено 6360,00 грн., за 2019 нараховано 9032,04 грн., оплачено 3200,00 грн.; за 2020 рік нараховано 9046,66 грн., оплачено 927,90 грн.; за 2021 рік нараховано 11825,48 грн., оплачено 4502,00 грн.; за 2022 рік нараховано 10765,92 грн., оплачено 3500,00 грн., за 2023 нараховано 11149,97 грн., оплачено 17809,00 грн.; за 2024 рік нараховано 2654,25 грн., оплачено 700,00 грн.; повернення коштів відповідачам згідно рішення суду у справі №456/4949/20 - 13813,71 грн., загальна сума боргу становить 41162,14 грн.

23 грудня 2020 року за заявою КП «Стрийтеплоенерго» Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ № 456/4949/20, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 13 708,52 грн., який числиться за абонентським рахунком № НОМЕР_1 який закріплено за адресом: АДРЕСА_1 та судовий збір 210,20 грн.

09 жовтня 2023року Стрийським міськрайонним судом постановлено ухвалу про скасування даного судового наказу.

20 грудня 2023р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області прийнято ухвалу якою, задоволено заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у справі № 456/4949/20, шляхом стягнення з КП «Стрийтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 або ОСОБА_1 стягнену суму в розмірі 13708,27 грн. та 105,10грн. судового збору.

Статтею 162 Житлового кодексу Української PCP - плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послущ визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2006 року № 1875-IV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; внутрішньобудинкові системи - це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону встановлено, що Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 визначено зокрема, такі терміни: централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Тобто зазначеними нормами визначено обов`язкову ознаку споживача послуг, а саме: споживачем послуг може бути фізична/юридична особа, відповідне обладнання приміщення якої приєднане або має технічні можливості для приєднання до відповідних внутрішньобудинкових систем.

Таким чином, до споживачів послуг відносяться фізичні/юридичні особи - власники жилих/нежилих приміщень, відповідне обладнання яких приєднане до внутрішньобудинкових систем.

Отже, якщо відповідне устаткування житлових/нежитлових приміщень, що належать власникам таких приміщень, приєднане до внутрішньобудинкових систем, то власники таких приміщень є споживачами послуг та суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 року у справі № 6-295 Ідеї5, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16.

В зв`язку з набранням чинності від 01.05.2021р. Закону України 1060-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг, введенням в дію в повному обсязі з 1 травня 2019 року нового Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11. 2017 року N 2189- VIII, та враховуючи вимоги Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 09.06. 2018 р. № 2119-УІІІ виникла необхідність переходу на нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання комунальних послуг.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 1 визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель та виконавці комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг- індивідуальний або колективний споживач. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Постановою кабінету міністрів України № 830 від 21.08.2019року із змінами і доповненнями затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово- комунальні послуги» , та вимогами «Правил надання послуг з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019р., що затверджені постановою Кабінету Міністрів України, № 830 від 21.08.2019р. - ч.7 ст.21 Закону.

Ч. 5 ст.13 Закону, встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг ч.5 ст. 13 Закону. Типовий індивідуальний договір, що є публічним договорм приєднання, був оприлюднений 08.11.2021 на офіційному веб-сайті підприємства strteplo.lviv.ua., як надавача послуги та на сайті Стрийської міської ради : striy-rada.gov.ua.

З 01 січня 2022 року між споживачами комунальних послуг та виконавцем КП «Стрийтеплоенерго» почав діяти індивідуальний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання (далі Договір). За таких умов, розподіл загальних обсягів споживання теплової енергії для надання послуг здійснюється згідно «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» (далі - Методика розподілу), затвердженої наказом Мінрегіонбуду від 22.11.2018р. № 315. зареєстрованої в Мінюсті від 28.12.2018р. за№ 1502/32954.

Згідно до пункту 5 Договору, підприємство зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 11 Договору визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р.№315. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Пункт 13 Договору передбачає, що У разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку теплової енергії до відновлення його роботи або заміни ведення комерційного обліку спожитої послуги здійснюється відповідно до Методики розподілу.

Пунктом 30 Договору встановлено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачанн теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпн 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, ш розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу і обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але г вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про як розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб сайті виконавця strteplo.lviv.ua.

Загальний обсяг теплової енергії спожитої для надання послуги з постачання тепло енергії розподіляється на: обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби - витрати тепло енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміще: витрати теплової енергії, які надходять від ділянок транзитних трубопроводів приміщень з індивідуальним опаленням; витрати теплової енергії на забезпечеї функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення; обсяг теплової енергії витраченої на опалення приміщень будівлі.

Згідно з Постановою Кабінету України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальни договорами» від 21.08.2019 р. № 808, держава регулює її граничний рівень, яки 01.12.2021 року становить 36,49 грн на 1 абонента в місяць.

По підприємству «Стрийтеплоенерго» встановлено плату за абоненте обслуговування Наказом № 42 від 14.12.2021 р., яка з 1 січня 2022 року для спожива послуг КП «Стрийтеплоенерго» у розрахунку на один особовий рахунок для послу постачання теплової енергії становить : -18,70 грн/міс з ПДВ, за наявності вузла комерційного обліку теплової енергії; -13,51 грн/міс з ПДВ, за відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії;

Рішення про встановлення тарифу на послугу, наказ та розрахунки, щодо плати абонентське обслуговування оприлюднені на сайті підприємства http://strteplo.lviv.ua розділі «Укладання договору».

Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» протягом спірного періоду в опалювальні періоди, надавало послуги з постачання теплової енергії відповідачам за їхньою адресою проживання по АДРЕСА_1 , що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії.

В порушення вищезазначених норм законів та правил і умов договору, оплата послуги відповідачами проводилась частково, в зв`язку з чим за особовим рахунком НОМЕР_1 виникла заборгованість перед КП "Стрийтеплоенерго" за період з 11.10.2016 01.02.2024 р. на суму 41 162,14 грн., що відображена в розрахунку боргу за комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , який долучено матеріалів справи та не спростований відповідачами.

У відповідності до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отрим; теплову енергію.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належ ь чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, ? відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших виляю звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир, як співвласники місць загального користування, повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно до площі житла. Підтримання температури у МЗК відбувається не тільки через опалювальні пристрої, а також за рахунок теплопередачі крізь огороджувальиі конструкції житлових приміщень.

З долучений до матеріалів справи постанов НКРЕКП, вбачається, що у спірний період з 11.10.2016 р. по 01.02.2024 р. діяли наступні тарифи на послуги з централізованого опалення:

09.06.2016р. НКРЕКП прийняла постанову №1101 зареєстровану в Міністерстві юстиції України № 887/29017, від 23.06.2016р., про внесення змін до постанови НКРЕКП, від 31.03.2015р. № 1171, що тарифи КП «Стрийтеплоенерго» на послуги з централізованого опалення, для абонентів житлових будинків з будинковими приладами обліку теплової енергії - 1494,47 грн./Гкал.(з ПДВ).

25.09.2018р. рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №217 встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з централізованого опалення для потреб населення Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» - для абонентів з будинковим приладом обліку теплової енергії - 1612,38 грн./Гкал.;

25.11.2018р. рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №267 внесено зміни до рішення виконавчого комітету №217 від 25.09.2018р. «Встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з централізованого опалення для потреб населення Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» - для абонентів з будинковим приладом обліку теплової енергії - 1861,72 грн./Гкал.;

26.08.2020р. рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №197 встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, для потреб населення Комунальному підприємству «Стрийтеплоенерго» - 1752,66 грн./Гкал.

04.11.2021р. рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 374 встановлено тарифи на послугу з постачання теплової енергії для населення Комунальному підприємству «Стрийтеплоенерго» - 1861,72 грн./Гкал.(з ПДВ) на рівні, що діяв наприкінці опалювального сезону 2020-202Іроків.

Питоме споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії в будинках без будинкових приладів обліку теплової енергії на рівні 0,142 Гкал/м2 на опалювальний сезон.

13.10.2022р. рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 475 встановлено економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення КП «Стрийтеплоенерго» - 1976,51 грн. (без ПДВ). Однак відповідно до ст.1 Закону України №2479-ІХ від 29.07.2022р., забороняється підвищення тарифів на теплову енергію і послуги з постачання теплової енергії (мараторій), тому діє тариф згідно до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради № 374 від 04.11.2021р. (копії рішень додаю)

Згідно до умов Договору, а саме пункту 11, передбачено, що у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку теплової енергії до відновлення його роботи або заміни ведення комерційного обліку спожитої послуги здійснюється відповідно до Методики розподілу. Оскільки у будинку де проживають відповідачі, прилад комерційного обліку теплової енергії, вийшов з ладу і не придатний для обліку споживання теплової енергії, що підтверджується актом б/н від 01.11.2021р., тому з 01.11.2021р. по 01.02.2024р. обсяг спожитої у будинку послуги визначався розрахунково відповідно до розділу 11 Методики розподілу.

Пунктом 5. «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 визначено, що - Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

Опалювальний сезон 2016-2017р. розпочався 11.10.2016р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 10 жовтня 2016р. за № 103 і завершився 29.03.2017 р. згідно до розпорядження № 35 від 29.03.2017р.

Опалювальний сезон 2017-2018 років розпочався 23.10.17р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 19 жовтня 2017р. за № 92 і завершився 06.04.2018 р. згідно до розпорядження № 39 від 06.04.2018р.

Опалювальний сезон 2018-2019 років розпочався 22.10.2018р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 22 жовтня 2018 р. за № 95 і завершився 19.04.2019р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 18.04.2019р. за№ 44.

Опалювальний сезон 2019-2020 років розпочався 29.10.2019р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 25 жовтня 2019р. за № 98 і завершився 09.04.2020р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 08.04.2020р. за № 29.

Опалювальний сезон 2020-2021 років розпочався 16.10.2020р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 15 жовтня 2020р. за № 80 і завершився 20.04.2021р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 16.04.2021р. за № 80.

Опалювальний сезон 2021-2022 років розпочався 18.10.2021р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 07 жовтня 2021р. за № 210 і завершився 14.04.2022р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 13.04.2022р. за № 75.

Опалювальний сезон 2022-2023 років розпочався 04.11.2022р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 03 листопада 2022р. за № 250 і завершився 12.04.2023р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 11.04.2023р. за № 56.

Опалювальний сезон 2023-2024 років розпочався 12.10.2023р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 16 жовтня 2023р. за № 225.

Згідно до погодженних з балансоутримувачем будинку, актів приймання-передачі теплової енергії за адресом АДРЕСА_2 , вбачається, що послуга підприємством відповідачам надавалась, а саме : акт б/н від 20.10.2017р.; акт б/н за жовтень 2017р.; акт б/н за грудень 2017р.; акт б/н за листопад 2017р.; акт б/н на початок сезону 2018-2019р.; акт б/н січень 2018р.; акт б/н за лютий 2018р.;акт б/н за березень 2018р; акт б/н за квітень 2018р.;акт за жовтень 2018р.;акт б/н за листопад 2018р.; акт б/н за грудень 2018р.; акт б/н за січень 2019р.; акт за лютий 2019р.;акт б/н за березень 2019р.;акт за квітень 2019р.;акт б/н за січень 2020р.; акт б/н за жовтень 2020р.; акт б/н за листопад 2020р; акт б/н за грудень 2020р.

Відповідно до вимог ст. 67,68 ЖК Української PCP плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія та- інші послуги) береться незалежно від квартирної плати по затверджених в установленому порядку тарифах, наймач і повнолітні члени сім`ї зобов`язуються вчасно вносити квартирну плату, плату за комунальні послуги та несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Послуги з теплопостачання підприємством надавались, а відповідачка ними користувалась, оскільки від надання таких послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась. Скарг та претензій, щодо неякісних послуг з теплопостачання, від відповідачів на адресу підприємства не надходило.

Згідно до правової позиції Верховного суду України котра викладена у Постанові від 11.11,2015р. у справі № 6-1706 цс 15, зазначено, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Стрийтеплоенерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого теплопостачання, а відповідачі незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язані оплатити надані послуги.

Тому з огляду на вище викладене, у підприємства є всі правові підстави для звернення до суду з даним позовом, а позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири від 02.071997р., ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , купили в рівних частинах кожний квартиру АДРЕСА_4 , однак як вбачається інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2024 №398397067, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо права власності на нерухоме майно відсутні.

У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВСУ від 04.11.2015 року у справі 6-734цс15, постанови ВС від 20.09.2018 року у справі № 522/7683/13-ц, від 01.09.2020 року у справі № 352/2163/13-ц).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із пільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Відповідачі, як учасники спільної часткової власності володіють не часткою майна (квартири) в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й зизначаються у дробовому виразі. В даних правовідносинах кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна з натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому, то розподіл оплати за послуги з теплопостачання, можливий лише за умови виділення часток у натурі (визначення конкретної площі за кожним зі співвласників).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, відповідачем ОСОБА_1 , заявлено про застосування строку позовної давності.

Судом встановлено, що вимоги позивач пред`явив станом на 01.02.2024, та за період за який утворилася заборгованість у розмірі 41162,14 грн., а саме за період з 15.10.2016 року по 01.02.2024 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно із приписами ст.ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Позовні вимоги стосуються заборгованості, що утворилася у період з 15.10.2016 року по 01.02.2024 року. Водночас, із вказаними вимогами позивач звернувся до суду 12.03.2024 року.

Встановлено, що платежі за послуги позивача за адресою АДРЕСА_1 у спірний період здійснювалися: з листопада 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по грудень 2017, з січня 2018 по грудень 2018, з лютого 2019 по червень 2019, з лютого 2020 по квітень 2020, з січня 2021 по листопада 2021, з січня 2022 по грудень 2022, з січня 2023 по грудень 2023, січень 2024 за надані послуги з постачання теплової енергії.

Крім цього згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, строк позовної давності до яких не сплив на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на березень 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності.

При цьому, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісяця платежу.

30.03.2020 Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину.

Зокрема, пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину.

За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі.

З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02.04.2020, не є продовженими.

При застосуванні приписів пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України суд враховує також, що такий строк слід застосовувати відносно кожного щомісячного платежу.

Суд враховує ті обставини, що оплата комунальних послуг має здійснюватись споживачами цих послуг не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем).

Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо періоду заборгованості, починаючи з січня 2018 по червень 2023 припадає на час дії карантину, який не закінчився у день подання, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину. А тому заборгованість підлягає стягненню з відповідачів.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідачів з наданих послуг теплопостачання або ж спростовували доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачами суду не подано.

Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на 01.02.2024 виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 41162,14грн., а тому суд вважає, що з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги теплопостачання в розмірі 41162,14 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідачів на користь позивача також слід стягнути в рівних частинах понесені позивачем судові витрати в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 279 ЦПК України суд, -

вирішив:

Поновити комунальному підприємству «Стрийтеплоенерго» строк позовної давності для звернення до суду.

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго», вул..Новаківського, 8, м.Стрий, Львівської обл.., (, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 МФО 325796, філія Львівське ОУ АТ «Ощадбанк») заборгованість за надані послуги в сумі 41162 (сорок одна тисяча сто шістдесят дві грн.. 14 коп. та судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.. 00 коп..

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 21.03.2025.

Суддя Р. Т. Шрамко