Провадження № 22-ц/801/592/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

19 березня 2025 рокуСправа № 127/13997/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 127/13997/22 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру медико соціальної експертизи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вінницька обласна рада про зобов`язання виплачувати та нараховувати заробітну плату,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Вінницької обласної військової адміністрації на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022, ухвалене у складі судді Сичука М.М. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

4.07.2022 ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом (вх № 40980) до Вінницького обласного центру медико соціальної експертизи (далі - ВОЦ МСЕ) про зобов`язання виплачувати та нараховувати заробітну плату, в якому просив зобов`язати ВОЦ МСЕ нараховувати та виплачувати з 1.01.2022 заробітну плату ОСОБА_1 у відповідності до постанови КМУ від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладі охорони здоров`я».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у ВОЦ МСЕ ОСОБА_1 працює лікарем з 2006 року, а з 2011 року головою спеціалізованої травматологічної МСЕК, за що отримує заробітну плату в розмірі 13126,88 грн. З 1.01.2022 набрала чинності постанова КМУ від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладі охорони здоров`я», згідно якої розмір нарахованої заробітної плати медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності за повністю виконану місячну (годинну) норму праці установлюється у межах фонду оплати праці на 2022 рік: на рівні не менше 20000 грн лікарям (крім лікарів - інтернів) та професіоналам з вищою немедичною освітою, які допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров`я. ВОЦ МСЕ відноситься до державної форми власності, проте вказана постанова не застосована у ВОЦ МСЕ і, як результат, підвищення заробітної плати у відповідності до вищезазначеної постанови з 1.01.2022 не відбулось.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022 позов задовольнити частково. Зобов`язано ВОЦ МСЕ нарахувати та виплатити з 1.01.2022 по 12.12.2022 заробітну плату ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я». В іншій частині позову відмовлено. Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах одного місяця. Стягнуто з ВОЦ МСЕ на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особою, яка не брала участі у справі Вінницькою обласною військовою адміністрацією (далі Вінницькою ОВА) подано апеляційну скаргу (вх № 1054 від 27.01.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що пунктом 1 рішення 23 сесії Вінницької обласної ради 3 скликання від 12.10.2001 № 483 «Про управління об`єктами спільної власності територіальних громад області» делеговано обласній державній адміністрації виконання повноважень щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад області. Відповідно до додатку 1 зазначеного рішення повноваження щодо здійснення фінансування закладів охорони здоров`я, які утримуються за рахунок обласного бюджету в галузі охорони здоров`я передані обласній державній адміністрації. Додатком 2 зазначеного рішення визначено перелік об`єктів спільної власності територіальних громад області, функції управління якими передано обласній державній адміністрації. В переліку установ медицини за порядковим номером «36» зазначено Обласний центр медико-соціальної експертизи; ВОЦ МСЕ є об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює Вінницька обласна рада. Нарахування та виплата заробітної плати позивачу відповідно до оскаржуваного рішення буде здійснюватись за рахунок коштів обласного бюджету; Постанова КМУ від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я» набрала чинності 13.01.2022 та застосовується з 1.01.2022. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в період з 1.01.2022 по 12.12.2022 ВОЦ МСЕ не мав чинної ліцензії на здійснення господарської діяльності з медичної практики. Відтак, з урахуванням роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України від 28.01.2022 № 10-13/2496/2-22 підстави для застосування до ВОЦ МСЕ положень постанови КМУ від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я» відсутні. Позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

24.02.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 2129) ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що Вінницька ОВАввела в оману апеляційний суд про те, що їй не було відомо про існування оскаржуваного рішення, що призвело до безпідставного поновлення строку на апеляційне оскарження. Про існування оскаржуваного рішення Вінницька ОВАбула повідомлена ВОЦ МСЕ 6.02.2023. ВОЦ МСЕ звернувся до директора Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОВАіз листом № 148/03-02/03 від 15.02.2023, в якому просив збільшити плани асигнувань на здійснення оплати судового збору в розмірі 496,20 грн згідно виконавчого листа по справі № 127/13997/22. Вказаний лист Вінницькою ОВАотримано 16.02.2023, про що свідчить штамп із вхідним номером 09-02-684.

Оскаржуване рішення не впливає на права та (або) обов`язки ВОВА, оскільки нарахування та виплата заробітної плати позивачу буде здійснюватись за рахунок коштів обласного бюджету, тобто Вінницькою обласною радою, яка була залучена до розгляду справи в якості третьої особи. Вінницька ОВАне відповідає за питання розпорядження коштами обласного бюджету.

Посилання Вінницької ОВАна лист-роз`яснення МОЗ України № 10-13/2496/2-22 від 28.01.2022 є безпідставним, оскільки зазначений лист МОЗ України не є нормативно-правовим актом, має лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не встановлює нових правових норм. Ліцензуванням закладів охорони здоров`я у Вінницькій області займається Департамент охорони здоров`я Вінницької ОВА. Відсутність протягом 2014-2023 років ліцензії у ВОЦ МСЕ є бездіяльністю Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОВА. Позивач не може відповідати за бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОВАщодо не оформлення ліцензії шляхом недоплати йому заробітної плати менше, ніж гарантований законодавцем мінімум.

26.02.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшли пояснення (вх № 2254) Вінницької обласної ради, в яких обласна рада просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим.

28.02.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення (вх № 2322) Вінницької ОВА, в інтересах якої діє представник Страшок О. В., в яких представник просив апеляційну скаргу задовольнити.

7.03.2025 до суду надійшли заперечення (вх № 2616) ОСОБА_1 на додаткові пояснення Вінницької ОВА.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У судовому засіданні представник Вінницької ОВА Страшок О. В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Вінницької обласної ради Сенів А. М. заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник ВОЦ МСЕ в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи /а. с. 182/.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку (стаття 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (стаття 18 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові від 28.07.2021 у справі N 2-95/12 Верховний Суд зазначив, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тобто, у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті, принаймні не за апеляційною скаргою такої особи.

Суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження. Якщо такі обставини не підтвердяться, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (стаття 4 ЦПК України).

Статтями 15, 16 ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України). Третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі.

Участь у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору передбачена статтею 53 ЦПК України.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - це особи, які вступають у вже розпочатий процес, якщо рішення по справі може вплинути на їх права або обов`язки по відношенню до однієї із сторін.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача).

Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений перш за все необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу.

Якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Предметом оскарження в апеляційному порядку Вінницькою ОВА, яка не брала участі у справі, є рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_1 до ВОЦ МСЕ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вінницька обласна рада про зобов`язання виплачувати та нараховувати заробітну плату.

Зазначеним рішенням зобов`язано ВОЦ МСЕ нарахувати та виплатити з 1.01.2022 по 12.12.2022 заробітну плату ОСОБА_1 у відповідності до постанови КМУ від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я».

За змістом апеляційної скарги суть порушеного права Вінницької ОВА полягає в тому, що нарахування та виплати заробітної плати позивачу, відповідно до оскаржуваного рішення суду буде здійснюватися за рахунок коштів обласного бюджету, а Вінницька ОВА виконує певні повноваження в цій сфері, в тому числі делеговані їй Вінницькою обласною радою.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції розглянуто спір ОСОБА_1 , який вважаючи протиправною невиплату йому відповідачем заробітної плати у розмірі, визначеному Постановою КМУ від 12.01.2022 № 2, звернувся до суду з відповідним позовом.

Розглянувши справу у межах позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що виплата позивачу заробітної плати у меншому розмірі, ніж це гарантовано законодавством, вказує на порушення його права, а тому зобов`язав ВОЦ МСЕ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 1.01.2022 по 12.12.2022 заробітну плату у відповідності до постанови КМУ від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я».

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність в неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, чи (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків особи, яка не брала участі у справі, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є така особа, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін та третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, не є учасниками спірних матеріальних правовідносин, що є предметом судового розгляду, а отже, рішення суду може на них вплинути побічно у зв`язку з наявністю преюдиційного зв`язку між матеріальними правовідносинами, що є предметом судового розгляду, та іншими матеріальними правовідносинами, учасниками яких є одна зі сторін спору і третя особа (постанова КЦС ВС від 26.10.2022 в справі № 463/3226/16-ц).

Сторонами спору, що розглянутий судом першої інстанції є сторони, що перебувають у трудових правовідносинах, а саме працівник ОСОБА_1 (позивач) і власник або уповноважений ним орган ВОЦМСЕ - відповідач.

При цьому останній відповідно до Статуту, затвердженого рішенням 14 сесії Вінницької обласної ради 8 скликання №279 від 26.11.2021 є юридичною особою з дня його державної реєстрації у встановленому законодавством порядку, наділений цивільною правоздатністю та дієздатністю, користується правом оперативного управління щодо закріпленого за ним майна, веде бухгалтерський облік, складає та готує статистичну звітність у порядку, встановленому законодавством України, укладає угоди (договори, контракти) з юридичними та фізичними особами, виступає позивачем та відповідачем у судах, набуває майнових і немайнових прав та несе обов`язки, займається діяльністю, яка відповідає напрямам, передбаченим цим Статутом.

Центр має самостійний баланс, рахунки в установах банків, органах Державної казначейської служби України, печатку з власним найменуванням, штампи, бланки з власними реквізитами та інші атрибути.

Центр відповідає за своїми зобов`язанням коштами, що є в його розпорядженні. Центр не несе відповідальності за зобов`язаннями чи Органу управління майном, а Орган управління майном не відповідає за зобов`язаннями Центру.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи не втручаються в фінансово-господарську діяльність Центру, таке втручання здійснюється виключно у межах та у спосіб, передбачений законодавством України (пункти 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Статуту).

Зазначені положення Статуту відповідають вимогам актів цивільного законодавства, зокрема, статтям 80, 87, 91, 92, 96 ЦК України.

При цьому управління Центром здійснює Вінницька обласна Рада як Орган управління майном (пункт 6.1 Статуту).

Отже, суд першої інстанції не розглядав питання і не встановлював у своєму рішенні питання про права, інтереси та обов`язки Вінницької ОВА, оскільки остання не є учасником відповідних правовідносин.

Та обставина, що виконання оскаржуваного рішення суду потребуватиме додаткового бюджетного фінансування Центру не свідчить про те, що рішенням суду вирішено питання про права, свободи та обов`язки Вінницької ОВА, так як остання не є учасником трудових, приватних правовідносин, що виникли між працівником і роботодавцем, а бюджетні правовідносини виникають між учасниками бюджетного процесу, якими є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (права та обов`язками з управління бюджетними коштами).

Відтак колегія суддів вважає, що Вінницька ОВА не наділена правом на оскарження судового рішення в даній справі в розумінні статті 352 ЦПК України.

У зв`язку з вищенаведеним, апеляційний суд приходить до переконання, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, якою подано апеляційну скаргу, не вирішувалися.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

Керуючись статтями 352, 362 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Вінницької обласної військової адміністрації на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022 у справі № 127/13997/22 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру медико соціальної експертизи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вінницька обласна рада про зобов`язання виплачувати та нараховувати заробітну плату.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

С. К. Медвецький

Повний текст ухвали складено 20.03.2025.