Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/3709/24
Номер провадження: 2/511/104/25
12 березня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Теренчук Ж. В.,
секретаря судового засідання Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,
Короткий зміст позовної заяви.
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд:
- встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- встановити факти, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;
- визнати за позивачкою право власності по праву спадкування за законом як спадкоємицею першої черги за законом, після смерті батька ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову посилається на те, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . В шлюбі вона змінила прізвище на ОСОБА_6 . В подальшому її батько- ОСОБА_3 , розірвав шлюб із матір`ю, після чого 18 червня 2004 року уклав шлюб із ОСОБА_4 .
Перебуваючи у шлюбі, ОСОБА_3 за згодою своєї дружини ОСОБА_4 , придбали у спільну сумісну власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином дана квартира будучи спільною сумісною власністю належала їм по частині їм обом.
Однак 2 липня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали укладений між ними шлюб. Між тим після сплину нетривалого часу, тобто з жовтня місяця 2019 року, вони, як особи які не втратили почуттів любові та поваги один до одного, не перебуваючи у шлюбі з іншими особами, стали проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, вести спільне господарство та мали спільний бюджет.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 та після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаної квартири. В установленому законом порядку спадкова справа після її смерті не відкривалась.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 був її рідний син - ОСОБА_2 , який відмовився від вказаної спадщини, подавши заяву нотаріусу.
Між тим спадщину після смерті ОСОБА_4 як спадкоємець четвертої черги за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, прийняв її батько ОСОБА_3 , успадкувавши частину квартири, належної померлій
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько ОСОБА_3 після його смерті відкрилася спадщина , до складу якої увійшла квартир АДРЕСА_1 .
Позивачка як спадкоємець першої черги, прийняла вказану спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори.
Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як необхідно встановити факт, що її батько був спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , а саме проживав з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Тому просила позов задовольнити та встановити факти, що мають юридичне значення та визнати за нею право власності на спадкове майно.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 02.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.54)
Ухвалою суду від 02.10.2024 року витребувано докази у справі відділу реєстрації актів цивільного стану Південного МРУЮ Міністерства юстиції (м.Одеса), копії спадкових справ .(а.с.54)
Ухвалою суду від 28.11.2024 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду.(а.с.107)
Позиції сторін в судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Панчошенко О.В. позов підтримав та просив його задовольнити. В останнє судове засідання надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі і позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на виклик суду повторно не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою проте, що адресат за вказаною адресою відсутній.
Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одеса Одеської області, Україна. ЇЇ батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 , виданим 26 січня 1982 року Малиновським відділом РАЦС у м. Одеса.(а.с.12)
07 березня 2022 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » на прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 07 березня 2022 року Ананьївським відділом реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Одеса).(а.с.13)
В подальшому батько позивачки ОСОБА_3 , розірвав шлюб із її матір`ю ОСОБА_5 , після чого 18 червня 2004 року уклав шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується актовим записом про шлюб, зареєстрованим виконкомом Кіровської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 1.(а.с.84)
В період перебування у шлюбі 28 серпня 2008 року ОСОБА_3 , за згодою своєї дружини ОСОБА_4 придбав на своє ім`яоднокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Івановою А.Й. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20281950 від 18.09.2008 року. (а.с.14-17)
2 липня 2019 року батько ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали укладений між ними шлюб, що підтверджується копією актового запису про розірвання шлюбу №24 від 02.07.2019 року, складеного Роздільнянським відділом РАГС ГТУЮ в Одеській області. (а.с.84)
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3 від 12 травня 2023 року, виданим на підставі актового запису про смерть №5046 від 12.05.2023 року (а.с.26)
Згідно витягу із Спадкового реєстру спадкова справа після її смерті нотаріусом не відкривалась.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 був її рідний син - ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не звертався, даних про те, що він прийняв спадщину фактичним проживанням зі спадкодавцем матеріали справи не містять.
Позивачка надала суду докази, якими підтверджувала, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її батько ОСОБА_3 , який на момент її смерті проживав разом з нею і є спадкоємцем четвертої черги по закону, так як постійно проживав з ОСОБА_4 до дня її смерті більше п`ятироків однією сім`єю.
Даний факт в суді позивачка підтверджує:
- наявністю у спільній сумісній власності однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.08.2008 року (а.с.14);
- домовою книгою для прописки громадян проживаючих в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , згідно якої за вказаною адресою ОСОБА_4 зареєстрована з 10 листопада 2008 року по день її смерті, а ОСОБА_3 з 06 квітня 2009 року по день його смерті(а.с.21);
- витягом про зареєстроване місце проживання осіб №1059/3-07.2024 ЦНАП Роздільнянської міської ради, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , з моменту реєстрації до дня своєї смерті;(а.с.33)
- рахунком № 115 від 15.04.2020 року, наданим ПП ОСОБА_10 щодо придбання ОСОБА_11 у нього печі фірми «Горіння», товарним чеком від 14 жовтня 2021 року, виданим ПП ОСОБА_12 щодо придбання ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у нього шпалер та клею, товарним чеком від 27 січня 2022 року, виданим ПП ОСОБА_12 щодо придбання ОСОБА_11 та ОСОБА_13 у нього ліноліуму, які свідчать про ведення спільного побуту та спільного бюджету вказаними особами (а.с.40- 42);
- письмовими показами свідків ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_15 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , які засвідчили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були їх друзями і їм достовірно відомо, що вони 02 липня 2019 року розірвали укладений між ними шлюб. Однак з жовтня місяця 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , аж до дня її смерті - по травень місяць 2023 року проживали однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі з іншими особами, вели спільне господарство та мали спільний бюджети.
Далі судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_4 від 03 травня 2024 року, виданим на підставі актового запису №3683 від 03.05.2024 року.(а.с.31)
Після його смерті за заявою позивачки заведено спадкову справу приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М., що підтверджується копією спадкової справи №116/2024 від 22.07.2024 року. (а.с.63- 97)
Із матеріалів спадкової справи судом встановлено, що спадщину прийняла лише ОСОБА_1 , подавши заяву від 22.07.2024 року, (а.с.64). Інші спадкоємці ОСОБА_16 , онука померлого, ОСОБА_17 , син померлого надали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , а син ОСОБА_4 ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини. (а.с.60,68,70)
Листом приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу на від 26.08.2024 року № 860/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, так як відсутні документи, які підтверджують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. (а.с.96)
Нормативно правове обгрунтування та висновки суд що встановлення фактів.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до вимог ст. ст. 315,319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та інше.
Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем начас відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Далі згідност. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Стаття 1268 ЦК України, передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Також відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Згідно положень пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва «про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільний правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Верховний Суд в постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, зауважив, що суд може визнати право власності на спадкове майно, лише якщо його неможливо оформити в нотаріальному порядку.
Ст. 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно зі ст. 70 ч. 1 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Висновки суду.
Так судом на підставі вказаних доказів достовірно встановлено, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1 була придбана при житті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період перебування у шлюбі на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 28.08.2008 року, а тому відповідно до ст. 60 СК України вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки у власності складають по частині.
Відповідно після смерті ОСОБА_18 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на належну їй частину квартири.
Суд вважає, що вищенаведеними доказами у справі позивачка довела, що після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст.1264 ЦК України єдиним спадкоємцем по закону четвертої черги був ОСОБА_3 , який проживав з померлою спочатку в зареєстрованому шлюбі, а потім наданими доказами у справі підтверджено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно проживали більше п`ятироків однією сім`єюдо дня її смерті вже після розірвання шлюбу, що впершу чергу підтверджується даними їх реєстрації по місцю проживання, а також іншими належними доказами. Спадкоємець першої черги по закону після смерті ОСОБА_4 рідний син померлої ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті матері відмовився, спадкоємців інших черг по закону не має, заповіт ОСОБА_4 не складала.
Також в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 померлий ОСОБА_3 також прийняв, так як він постійно проживав зі спадкодавцем на день її смерті, що вочевидь підтверджено даними щодо реєстрації місця проживання спадкодавця і спадкоємця і цей факт суд також вважає доведеними у суді наданими доказами
Таким чином ОСОБА_3 успадкував належну ОСОБА_4 частину квартири АДРЕСА_1 , однак не оформив свої спадкові права при житті і помер.
Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 - частини по праву спільної сумісної власності, а друга половина ним успадкована після смерті ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті батька, так як своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Інші спадкоємці в установленому законом порядку від прийняття спадщини відмовилися.
Тому позов належить задовольнити та визнати за позивачкою право власності по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , 1/2 частина якої належала на праві власності померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності та 1/2 частина якої належала ОСОБА_3 по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись ст. 4,18, 76-8158-259,263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,- задовольнити.
Встановити факт постійного проживання однією сім`єюОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 з 18 червня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_4 на день її смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , 1/2 частина якої належала на праві власності померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності та 1/2 частина якої належала ОСОБА_3 по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 24 березня 2025 року.

Суддя Ж. В. Теренчук