Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6282/24
Провадження №2/711/142/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Буйновській А.П.

за участю представника

позивача адвоката Ульянова С.М.

представника відповідача

адвоката Харченка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником 1/2 частки нежитлового приміщення магазину кафе літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 189,4кв.м. Власником іншої 1/2 частки цього приміщення є ОСОБА_3 . Приміщення перейшло їм у власність в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 їхнього батька.

Зазначено, що позивач уповноважила ОСОБА_5 змінити замки на приміщення та вирішити інші питання, пов`язані з користуванням приміщенням. ОСОБА_5 прийшов до приміщення, почав змінювати замки, коли з`явилась невідома особа, як потім з`ясувалося ОСОБА_6 , та сказав, що він користується даним приміщенням, при цьому, не пояснив, на якій підставі. Також ОСОБА_7 повідомив, що у приміщенні наявне його майно.

ОСОБА_5 у зв`язку із цими подіями звернувся до правоохоронних органів, але за даними довідки від 08.07.2024, працівники поліції повідомили, що наявні цивільно-правові відносини і рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, позивач вказує, що про існування будь-яких договорів оренди чи інших договорів, які б надавали право ОСОБА_2 користуватися нерухомим майном, не відомо.

Отже, позивач просить суд, - усунути їй перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 189,4кв.м, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення магазину.

Ухвалою суду від 05.09.2024 прийнято, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від ь17.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідачем подано відзив на позов, який прийнятий судом і, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що позовні вимоги є необгрунтованими та підтвердженими доказами. Крім того, за вказаною адресою знаходиться ряд юридичних осіб; за даною адресою знаходиться офісне приміщення з реєстрацією юросіб та ФОП громадянин ОСОБА_2 не має жодного відношення до даного офісу, а тому він не є належним відповідачем.

Третя особа письмові пояснення по суті позову та відзив не подала.

В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомили.

В судове засідання не з`явилась третя особа, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Подано заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви та надані докази. Крім того, зазначив, що позивач та третя особа набули право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за судовим рішенням; їм частки в натурі не виділялись; про жодні правочини щодо права користування відповідачем нерухомим майном, - позивачу не відомо; сторони не перебувають у родинних відносинах. Побережна просила ОСОБА_8 замінити замки на вхідних дверях приміщення, але коли він у кінці червня 2024 року прийшов виконувати певні роботи, то особа, яка представилась ОСОБА_9 , повідомила, що саме він користується майном і всередині знаходиться його рухоме майно. Після цього, ОСОБА_8 звернувся до органів поліції. ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що власником нерухомого майна є Побережна. Рясик обіцяв, що протягом 2-х місяців забере свої речі, але він цього не зробив. Будинок, що по АДРЕСА_1 це багатоквартирний будинок, але наявні нежитлові приміщення, одне з яких належить позивачу та третій особі. Вважає, що ОСОБА_2 не має законних прав користуватися приміщенням літ. А, належним позивачу та третій особі. Зазначив, що господарського спору в даному випадку немає і позивач вважає саме фізичну особу ОСОБА_2 таким, що порушує її майнові права. Судові витрати позивачем не понесені.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позов є необгрнутованим та не доведеним належними доказами. Зазначив, що ОСОБА_2 не чинив позивачу жодних перешкод у проході до приміщення чи користуванні ним. Вважає, що позивач не довів, що при зустрічі із ОСОБА_8 був присутній саме ОСОБА_2 . За вказаною адресою зареєстровано ряд юридичних осіб. За життя спадкодавець дав усну згоду на реєстрацію за цією адресою юридичних осіб. Майно ОСОБА_2 , як фізичної особи, у приміщенні літ. А не знаходиться. У приміщенні літ. А є майно двох товариств, керівником яких є ОСОБА_2 , але які саме приміщення у приміщенні літ. А є у користуванні ТОВ, керівником яких є ОСОБА_2 , не може назвати. Фізична особа ОСОБА_2 не має права у користуванні приміщенням літ А.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що він перебуває у дружніх відносинах із позивачем та третьою особою. На прохання позивача у червні 2024 року він, маючи відповідну довіреність, прийшов до приміщення, що по АДРЕСА_1 , щоб виконати прохання ОСОБА_1 , замінити замки на вхідних дверях. Коли приїхав за адресою, то двері були зачинені і всередину дістатися не були можливим. Він почав змінювати замки, коли ж приїхала особа, яка представилась ОСОБА_2 , хоча документів особа на надала, і повідомив, що там знаходяться його речі і протягом 2-х місяців він їх забере. Двері, хоча і зовні замки він замінив, але були зачинені, оскільки вони були замкнені зсередини на задвижку. Раніше ОСОБА_2 свідок не знав і ніколи не бачив. Фактично особа на ім`я ОСОБА_2 не забороняв пройти до приміщення і обіцяв виселитися. Тоде, якась жінка зсередини приміщення через замкнені двері повідомила, що заходити не можна, оскільки там наявні матеріальні цінності. Свідок добровільно покинув місце події і звернувся із заявою до органів поліції. У жінки свідок не з`ясовував, хто вона і що робить у приміщенні. Також про подію він повідомив ОСОБА_1 . Ключі від приміщення йому ніхто не давав і він не надав ключі від нового замка іншим особам. Про інші вхідні двері до приміщення він не знав. Знаючи конструкцію приміщення, особи користувалися іншими дверима, але не тими, на яких він замінив замок.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази по справі і їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.06.2021, ОСОБА_1 , є власником 1/2 частки нежитлового приміщення магазину кафе літ А, що по АДРЕСА_1 , загальною площею 189,4кв.м. Власником іншої частки цього ж приміщення є ОСОБА_3 .

Такі обставини також підтверджуються даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.04.2024, даними технічного паспорту, виданого ТОВ «Аналітичний центр «Дробнова» від 12.05.2021.

При цьому, з експлікації нежитлових приміщень магазину, загальною площею 189,4 кв.м, наявні 19 приміщень.

За даними довідки, затвердженої т.в.о начальника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 08.07.2024, за результатами звернення ОСОБА_5 , щодо подій користування нежитловим приміщенням магазину, вбачаються цивільно-правові відносини і рекомендовано звернутися до суду.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за довіреностями, посвідченими приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Циндою Л.М. 15.06.2024, уповноважено ОСОБА_5 на виконання ряду повноважень, зокрема і щодо питань, які будуть виникати при користуванні нежитловими приміщеннями магазину, що по АДРЕСА_1 .

Також, з виписок з ЄДРПОУ, які надані до суду відповідачем та досліджені в судовому засіданні, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ряд юридичних осіб, зокрема ТОВ «Еколком ЛТД», керівником якого є Рясик А.М.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном.

За нормами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У разі порушення своїх прав власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном.

За результатами розгляду справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки дійсно встановлено, що частина нежитлових приміщень літ. А за вказаною адресою належить позивачу, незважаючи на те, що в натурі майно не виділене, але жодними належними, допустимими та переконливими доказами не доведено, що право ОСОБА_1 щодо користування нерухомим майном порушене саме відповідачем фізичною особою ОСОБА_2 . Слід зазначити, що показання свідка ніяким чином не доводять позицію позивача, оскільки він під час його допиту в судовому засіданні не зміг повідомити та підтвердити суду, що саме між ним та ОСОБА_2 відбулася зустріч та бесіда в кінці червня 2024 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, свідок вказав, що ОСОБА_2 він не знає і не раніше не бачив, документи у особи, яка представилась ОСОБА_2 , він не перевіряв. Крім того, свідок показав, що особа, як він вказує, яка представилась ОСОБА_2 , - не заперечував і не чинив перешкоди у доступі свідка до приміщення будівлі. Також, не знайшли свого підтвердження твердження позивача та її представника про те, що саме фізична особа ОСОБА_2 , чинить перешкоди ОСОБА_1 у доступі до приміщень нежитлової будівлі літ. А , що за вказаною адресою, враховуючи, що за цією адресою зареєстровано ряд юридичних осіб.

Також, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 фактично замінив замок на вхідних дверях нежитлового приміщення, але, як він вказав, двері були зачинені зсередини на задвижку. При цьому, встановити, хто їх зачинив зсередини, не надається за можливе. Як вказав свідок, це нежитлове приміщення має ще й інші вхідні двері, з іншого боку будівлі, але він цим входом не скористався. Отже, підстав вважати, що чи-то ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, чи-то безпосередньо ОСОБА_1 відповідачем чинились перешкоди у користуванні частиною належного останній нерухомого майна, немає.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки не встановлено, що відповідач, як фізична особа, чинив позивачу перешкоди у користуванні нежитловими приміщеннями магазину літ. А, частина яких належить позивачу.

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, про що свідчить пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 , що видане Пенсійним фондом України 15.08.2023, а тому вона звільнена від сплати судового збору при подачі позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, то в даному випадку, судові витрати слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 17.03.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька