КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6508/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Канюка Ярослава Юрійовича на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 31 грудня 2024 року (суддя Гринчак О.І.) про передачу до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ".ВАВІЛОН.", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассаж 2020», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТВ АВТО», третя особа: Головний сервісний центр МВС про визнання недійсними договорів та витребування майна,

встановив:

у грудні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсними: договори комісії: №6436/22/1/022466 від 15.02.2022; №6436/22/1/022467 від 15.02.2022; №6436/22/1/022468 від 15.02.2022: №6436/22/1/022472 від 15.02.2022; №6436/22/1/022473 від 15.02.2022: №6436/22/1/022469 від 15.02.2022; №6436/22/1/022470 від 15.02.2022: №6436/22/1/022471 від 15.02.2022, які укладені між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «.ВАВІЛОН.»; договори купівлі-продажу транспортних засобів №6436/22/022466 від 16 лютого 2022 року, № 6436/22022470 від 16 лютого 2022 року, №6436/22/022468 від 16 лютого 2022 року, №6436/22/022471 від 16 лютого 2022 року, №6436/22/022473 від 16 лютого 2022 року, №6436/22/022472 від 16 лютого 2022 року, №6436/22/022467 від 16 лютого 2022 року, №6436/22/022469 від 16 лютого 2022 року, які укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «.ВАВІЛОН.» та ОСОБА_2 ; договір комісії № 8158/24/1/003177 від 30.09.2024, який укладено між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пассаж 2020»; договір купівлі-продажу № 8158/24/002683 від 01.10.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пассаж 2020» та ОСОБА_3 ; договір комісії №6112/22/942 від 09.08.2022, який укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТВ АВТО»; договір купівлі-продажу № 6112/22/01015 від 10.08.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТВ АВТО» тa ОСОБА_4 . Також позивачка просила витребувати від ОСОБА_2 на її користь транспортні засоби: DAF XF 95.430 12580, (2006) № шасі НОМЕР_1 ; KRONE SDP 27, (2007) № шасі НОМЕР_2 ; KOGEL S24, (2008) № шасі НОМЕР_3 ; MAN TGX 18.440 10518, (2008) № шасі НОМЕР_4 ; MAN TGA 18.480, (2007) № шасі НОМЕР_5 ; RENAULT PREMIUM 10800, (2006) № шасі НОМЕР_6 ; витребувати від ОСОБА_3 на її користь транспортний засіб марки «SCHMITZ SCS 24/L-13», 2007 року випуску, VIN-код

НОМЕР_7 ; витребувати від ОСОБА_4 на її користь транспортний засіб марки «SCHMITZ SPR 24», 2004 року випуску, VIN-код НОМЕР_8 ; стягнути з відповідачів понесені судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 31 грудня 2024 року справу передано на розгляд до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська за підсудністю.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Канюк Я.Ю. просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до Деснянського районного суду міста Києва, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи.

Представник позивачки зазначає, що відповідно до положень ч. 15 ст. 28 ЦПК України позов був поданий за місцезнаходженням одного з відповідачів, а саме: ТОВ «.Вавілон.», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 4 А, що відноситься до юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва. При встановлені місця знаходження відповідачів він керувався, у тому числі, відкритими джерелами, такими як ресурс «Ю-Контрол» та Опендатабот, оскільки 19 грудня 2024 року стався масштабний збій у роботі державних реєстрів та сервісів України, через що тимчасово не працювали деякі послуги у застосунку «Дія».

Представник позивачки вважає, що суд першої інстанції не з`ясував місцезнаходження відповідача ТОВ «.Вавілон.», оскільки направив запит до реєстру, який з 19 грудня 2024 року не працював, та не вчинив жодних інших можливих дій для перевірки зареєстрованого місцезнаходження ТОВ «.Вавілон.».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Скочко О.А. просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та правомірність передачі справи за територіальною підсудністю, оскільки при винесенні ухвали суд першої інстанції перевірив місцезнаходження відповідача 1 та відповідача 6, і встановив, що ті не знаходяться в місті Києві, натомість місце проживання/перебування інших відповідачів є місто Дніпро, тому справа підсудна Бабушкінському районному суду міста Дніпропетровська.

Представник відповідача зазначає, що позивачка, хоча і зареєстрована у місті Костянтинівці, але наразі постійно мешкає в Німеччині,тому місце знаходження суду, який буде розглядати її позов, не має для неї ніякого значення.

У відповіді на відзив представник позивачки - адвокат Канюк Я.Ю. зазначає, що безпідставна передача цивільної справи за підсудністю на розгляд іншому суду порушує право позивачки на вибір суду, а також на правничу допомогу, оскільки представник позивачки має робоче місце у Київській області, а тому відвідувати судові засідання у м. Дніпро буде вкрай незручно та дороговартісно для самої позивачки.

Крім того представник позивачки посилається на те, що ним 18 лютого 2025 року було надіслано запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо місцезнаходження ТОВ «.Вавілон.» та отримано витяг, згідно якого станом на 31 грудня 2024 року ТОВ «.Вавілон.» зареєстровано за адресою: 02660, Україна, місто Київ, вул. Електротехнічна, буд. 4А.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Передаючи справу до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, суддя виходила з того, що згідно відповіді № 1003019 від 31.12.2024 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських

формувань відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «.ВАВІЛОН.» () не знайдено, а відповідач ОСОБА_2 , до якого пред`явлено найбільшу кількість позовних вимог, серед яких майнові вимоги про витребування шести транспортних засобів, враховуючи, що виконання договорів купівлі-продажу, які просить визнати недійсними позивачка, шляхом перереєстрації транспортних засобів на ОСОБА_2 відбулося у ТСЦ МВС № 1241 у м. Дніпро, то справу слід надіслати за територіальною підсудністю за місцем проживання цього відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частина 1 статті 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно частин 15 та 16 статті 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу .

Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді (постанова Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначила місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ".ВАВІЛОН." () м. Київ, вул. Електротехнічна, 4а, що знаходиться у Деснянському районі міста Києва.

З матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2024 року суддею зроблено запит до

Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських

формувань за та отримано відповідь № 1003019 від 31.12.2024, що інформацію не знайдено (с.с. 78).

Разом з цим, до позовної заяви додані документи, які свідчать про укладення договорів між ТОВ «.ВАВІЛОН.» та ОСОБА_1 .

При цьому суддя першої інстанції не врахувала загальновідому інформацію Міністерства юстиції України про те, що 19 грудня 2024 року відбулася масштабна зовнішня кібератака на державні реєстри України, внаслідок чого тимчасово було призупинено роботу Єдиних та Державних реєстрів, які перебувають у компетенції Міністерства юстиції України.

Також суддя першої інстанції не звернула увагу на те, що положення статті 187 ЦПК України не передбачають обов`язку суду до відкриття провадження у справі здійснювати перевірку місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, фізичної особи - підприємця: щодо юридичної особи (крім громадського формування та релігійної організації), відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, та фізичної особи - підприємця - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрація.

Отже, суддя не була позбавлена можливості здійснити запит до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації для перевірки реєстрації вищезазначеної юридичної особи, у разі наявності сумнівів місцезнаходження відповідача.

До апеляційної скарги додані документи, які підтверджують, що зареєстроване місцезнаходження ТОВ «.Вавілон.» (), згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, м. Київ, вул. Електротехнічна, 4-а, що також знайшло своє підтвердження при здійсненні перевірки апеляційним судом.

За таких обставин, суддя першої інстанції прийшла до помилкового висновку, що дана справа не підсудна Деснянському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала судді про передачу справи на розгляд до іншого суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Канюка Ярослава Юрійовича задовольнити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 31 грудня 2024 скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ".ВАВІЛОН.", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з

обмеженою відповідальністю «Пассаж 2020», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТВ АВТО», третя особа: Головний сервісний центр МВС про визнання недійсними договорів та витребування майна направити до Деснянського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук