Справа №333/2471/25
Провадження №2-о/333/210/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

присяжних Скібіної І.А.,

Шевчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

прокурора Журавель Д.В.,

представника заявника Шишко О.Г.,

лікаря-психіатра ОСОБА_1 ,

захисника Петрової М.О.,

особи відносно якої ставиться питання про госпіталізацію ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу №333/2471/25 за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовської Т. про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовська Т. звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні з 21.03.2025 року, з 1994 року страждає на психічний розлад, неодноразово знаходився на лікуванні в психіатричних стаціонарах. В клінічній картині релігійне маячіння, галюцинаторна симптоматика, психічні автоматизми, агресивні тенденції. Остання госпіталізація з 11.11.2024 року по 18.11.2024 року з діагнозом: помірно-виражений розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. Поточна госпіталізація пов`язана з суттєвим погіршенням психічного стану. Так, згідно з рапортом співробітників поліції, 21.03.2025 року, о 05-25 годині, ОСОБА_2 був затриманий за домашньою адресою в неадекватному стані: розбив скло у під`їзді, розкидав речі, кидався на сусідів, погрожував фізичною розправою, після чого був переданий спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги (лікар Доля) і доставлений до приймального відділенні в стані психомоторного збудження, де нецензурно лаявся, кидався битися до медичного персоналу, кричав про Бога, Сатану, Рай, Ад та інше. ОСОБА_2 згоду на госпіталізацію не надав, у зв`язку з чим, був госпіталізований в примусовому порядку як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для оточуючих. 21.03.2025 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_2 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження, психомоторне збудження; за психічним станом є небезпечним для оточуючих; госпіталізація доцільна та обґрунтована; обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, ОСОБА_2 не заперечував щодо госпіталізації.

Захисник особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 , з урахуванням позиції підзахисного, не заперечувала проти примусової госпіталізації.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, захисника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 21.03.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження, психомоторне збудження; за психічним станом є небезпечним для оточуючих; госпіталізація доцільна та обґрунтована; обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Лікар-психіатр у судовому засіданні підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах. Додатково пояснив, що ОСОБА_2 перебуває на обліку з 1994 року і неодноразово перебував на лікуванні в умовах стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_2 являє небезпеку оточуючих, страждає на психічний розслід з 1994 року, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовської Т. про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити повністю.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, буд.10-А.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 21 березня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков

Присяжні І.А. Скібіна

А.В. Шевчук