Справа № 449/412/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді- Гуняк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань Тивонюка С.Р.,

заявник: ОСОБА_1 ,

представник: ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

17.03.2025 року до Перемишлянського районного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 про видачу обмежувального припису, просить :

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місцях проживання, перебування ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближення на 50м до місця проживання (перебування), інших місць часто відвідування (магазин, дитячий садок) ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 будь-яке спілкування з ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх заяви посилається на те, що є дружиною ОСОБА_3 . Однак, на розгляді Перемишлянського районного суду перебуває цивільна справа щодо розірвання шлюбу. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження сина вони перестали разом проживати, як сім`я. Зазначила, що впродовж 3 років проживає з малолітнім сином у своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 приходив провідувати свого сина, інколи залишався, часто вживав та вживає алкогольні напої, стає неадекватним, постійно влаштовує дебоші, скандали, погрози розправою, тероризує усю її сім`ю, наносить її побої. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час чергового конфлікту в будинку її матері, коли він увірвався в нетверезому стані без будь якого попередження ображав їх нецензурними словами, наніс декілька ударів їй та її матері, розбив телевізор та інші речі. Все це відбувалося на очах їхнього сина, який часто присутній під час їхніх скандалів, шарпанини та приниження її, як жінки.

Покликається на те, що внаслідок поведінки ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, призначено до розгляду в Перемишлянському районному суді на 22.04.2025року, 26.02.2025 року притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Звертає увагу суду на те, що зі сторони ОСОБА_3 впродовж 2024-2025 років наявне постійне психологічне насильство по відношенню до неї, образи її та матері, власниці будинку, які виражаються у грубій нецензурній лайці, погрози у фізичній розправі, залякування відібрати від неї сина, оскільки вона хвора, появи в нетверезому стані. Постійні приниження з причин її захворювання, що призводить її до відчаю.

Вважає, що не має можливості нормально проживати в своєму будинку, разом з сином та матір`ю, змушена знову звертатися з заявою у відділення поліції. Така войовнича поведінка ОСОБА_3 погано впливає на її стан здоров`я, зважаючи на її інвалідність, на малолітнього сина, який замикається в собі і не хоче спілкуватися.

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали в повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 пояснила, що з часу народження їхнього сина, з 2022 року проживають окремо. Вона являється інвалідом, оскільки з 2014 року хворіє онкологічним захворюванням та приймає хіміотерапію. Її чоловік ОСОБА_3 постійно її принижує, звинувачує в тому, що вона неповноцінна, оскільки хворіє. Неодноразово вдаряв її в присутності їхньої сина, кричить. Насильство у їхній сім`ї триває близько року, наносив їй удари п`ять разів, кидав її до ліжка

Зазначила, що 16.02.2025року ОСОБА_3 взяв її за руки та кинув на підлогу об батерею, вона вдарилася головою. Тоді, схопив за волосся ззаду і вирвав жмут такого. Коли вона впала на підлогу, тричі копнув ногою. Всі ці події відбувалися у їхнього сина на очах. Також, кинув на підлогу її матір, вдарив по ребрах і по обличчі. Побив телевізор.

10.03.2025 року знову зверталася в поліції з приводу дій ОСОБА_3 , який обзивав її та її матір нецензурними словами. Вона боїться свого чоловіка, оскільки такий постійно застосовує погрози щодо неї. Живе у постійному страху.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_5 подав заперечення. Просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 . Вважає, що заявником не надано суду жодного належного доказу, який міг би свідчити про вірогідність продовження вчинення домашнього насильства, оскільки з моменту останньої події пройшло більше місяця, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Покликається на те, що постанова Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.02.2025 року по справі №449/272/25 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не містить відмітки про набрання законної сили. Звертає увагу суду, що таке рішення районного суд оскаржено до Львівського апеляційного суду, про що свідчать відомості з сайту Судової влади України. Відтак, дане рішення є таким, що не набрало законної сили та не може бути преюдиційним доказом по справі. Зазначив, що повідомлення Пустомитівської окружної прокуратури №1455/04-29-928ВИХ25 від 24 лютого 2025 року щодо скерування обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000014 від 16 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до Перемишлянського районного суду Львівської області є неналежним доказом, оскільки вироку у даній справі не ухвалено, вину у вчиненні злочину не доведено. Вважає, що звернення до суду із даною заявою є способом збирання додаткових доказів у справі про розірвання шлюбу та з метою перешкоджання йому у відвідуванні його сина, про що свідчать звукозаписи розмов долучених заявницею як докази.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву заперечив, у задоволення заяви просив відмовити. Повідомив, що 16.02.2025 року між ним та дружиною був конфлікт лише словесний, з приводу алкоголю. Не вчиняв жодного насильства.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні документи, суд дійшов висновку, що заява про винесення обмежувального припису підлягає до задоволенню виходячи з наступного.

Розділом IV глави13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування)особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі,що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб,- за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису приймається на підставі оцінки наявності ризиків і видається строком від одного до 6-тишести місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017р. №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Згідно з п.4 ч.2ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону №2229-VIIIдо спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Ухвалою Перемишлянського районного суду від 19.02.2025 року відкрито провадження та призначено до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідно до Постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.02.2025 року, яка набрала законної сили 10.03.2025року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів, що становить 340 грн.,

24.02.2025року Пустомитівською окружною прокуратурою Львівської області скеровано в Перемишлянський районний суд обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № №0000014 від 16 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, потерпіла ОСОБА_1 .

Згідно висновку експерта №112 Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 18.02.2025 року гр.-ки ОСОБА_1 виявлено 1 синець на лівому плечі, 1 синець на передній поверхні ділянки правого колінного суглобу, які утворилися від дії тупого предмета, могли виникнути внаслідок стиснення плеча пальцями руки, та від удару ногою в ділянку правого колінного суглобу, 16.02.2025року, як зазначено в постанові та потерпілою і відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Відповідно до наданих відомостей Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області 10.03.2025року прийнято заяву ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності свого чоловіка ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення , а саме домашнього насильства психологічного характеру, передбаченого с ч. 2 ст. 173 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що вона являється матір`ю заявниці ОСОБА_1 з якою разом проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

16.02.2025 року її зять ОСОБА_3 був у нетверезому стані, побив у її будинку речі, телефон доньки, телевізор зірвав зі стіни і розтрощив. Завдав їй удар кулаком ззаду по спині, копнув у ребро. Згодом, взяв її доньку ОСОБА_1 за волосся і вдарив коло батереї. Їхній син ОСОБА_7 був присутній при всіх цих подіях. У сім`ї її доньки часто виникають сварки, зять приходить у нетверезому стані. Траплялося, що ОСОБА_3 розламував інструменти її доньки, яка є перукарем, порвав шубу, виганяв доньку з квартири, яку вони раніше винаймали і та перебувала у парку. ОСОБА_1 і вона залякані ОСОБА_3 , вони бояться його, бо такий є агресивний. Її донька хворіє анкологією і часто перебуває на лікуванні, тому вона доглядає онука.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник ОСОБА_1 зазнала зі сторони заінтересованої особи ОСОБА_3 домашнього насильства у формі психологічного насильства, а відтак, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявника у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3

При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису, як шість місяців є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я особи.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст.247,259,263-265,268,350-1,350-6 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 - строком на 6 (шість) місяців, яким покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців наближатися на відстань 50 м до місця проживання ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців перебувати в місцях

проживання ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців спілкуватися з

ОСОБА_1 .

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис на профілактичний облік, направивши копію рішення для відома та виконання.

Копію рішення направити заявнику та заінтересованій особі для відома.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІД НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 ,

АДРЕСА_2 .

Суддя О. Я. Гуняк