Справа № 464/299/25
пр.№ 2/464/755/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Михайлів О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим представником ОСОБА_3 , до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у загальному розмірі 6500 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.11.2023, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З липня 2016 року відповідач не проживає в Україні разом із сім`єю через депортацію із України. Зазначила, що забезпечити належний рівень життя дітей, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку самостійно не в змозі, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача аліменти у загальному розмірі 6500 грн. щомісячно.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що у такому викладені. В судове засідання від 17.03.2025 не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій позов підтримала, просила суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її та позивача відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення інформації про розгляд справи на офіційному веб-сайті Сихівського районного суду м. Львова, у зв`язку із тим, що останній є громадянином російської федерації, де і перебуває.

Відповідно до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року.

Згідно з листом Міністерства закордонних справ України від 13.10.2022 № 72/11-612/1-81401 «Щодо припинення дії міжнародного договору» Протокол про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією від 14 лютого 1992 року припинив свою дію 24 лютого 2022 року.

Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам вказаних держав, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України вих. №100817/98748-22-22/12.1.3 від 31.10.2022р.).

Судом, на підставі положень статей 223, 280 ЦПК України, враховуючи також відсутність відповідних заперечень представника позивача, здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 08.07.2015, НОМЕР_2 від 28.01.2020 (а.с. 11, 12).

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.11.2023.

Як видно з акту ОСББ «КАЛИНА 104» про встановлення факту проживання від 04.03.2025 №1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Положеннями статей 141, 180 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2 ст. 184 цього Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує вік та стан здоров`я дітей, потреби на їх утримання та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку станом на 2025 рік, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також те, що обов`язок брати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття покладено на кожного з батьків, та приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в загальному розмірі 6500 грн., тобто по 3250 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 09.01.2025.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач при зверненні до суду з таким позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 1211,20 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 21.03.2025.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 258, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина російської федерації, місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09 січня 2025 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути зОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина російської федерації, місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2025.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО