ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/617/24Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 22-ц/817/268/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар - Дідух М.Є.

з участю представника ФГ "Золотий жайвір" - адвоката Покотила Ю.В., представника ОСОБА_1 та ФГ "Щелдра нива" - адвоката Хацкевича Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства Золотий жайвір на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року та додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2024 року, ухвалені суддею Сидорак Г.Б. у цивільній справі №604/617/24 за позовом фермерського господарства Золотий жайвір до ОСОБА_1 , фермерського господарства Щедра нива про визнання недійсним договору оренди землі в частині та переведення прав та обов`язків орендаря,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ФГ Золотий жайвір звернулось до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 8 червня 2016 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі №078, згідно якого умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,95 га, кадастровий номер :01:003:0539 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, строком на 7 років. Державна реєстрація права оренди проведена 10 червня 2016 року.

25 квітня 2024 року ФГ Золотий жайвір на підставі вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомив орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення на новий строк договору оренди щодо зазначеної вище земельної ділянки, а також надав орендодавцю проєкт договору оренди землі.

11 травня 2023 року ФГ Золотий жайвір стало відомо, що новим власником зазначеної земельної ділянки стала спадкоємець ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим 12 травня 2023 року ФГ Золотий жайвір на її адресу направило повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки, а також надав відповідачу проєкт договору оренди землі, який отримано ОСОБА_1 . Враховуючи положення оскаржуваного договору, ФГ Золотий жайвір засіяло земельну ділянку зерновими культурами. Однак, 15 квітня 2024 року працівники ФГ «Золотий жайвір» помітили на цій засіяній земельній ділянці сільськогосподарську техніку ФГ «Щедра нива», яка намагалась перекультивувати землю, тим самим знищивши посіви ФГ «Золотий жайвір».

В подальшому, ознайомившись із відомостями Державного земельного кадастру, позивачем було виявлено, що 1 вересня 2023 року державним реєстратором Збаразької міської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №52062818 про інше речове право право оренди ФГ «Щедра нива» щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0539. Враховуючи наведене, а також те, що договір оренди землі, переважне право на укладення якого мало ФГ «Золотий жайвір», орендодавцем було укладено з іншим орендарем, позивач вважає, що його переважне право, передбачене ст. 33 ЗУ «Про оренди землі» є порушеним.

У зв`язку із наведеним, ФГ Золотий жайвір просило суд визнати недійсним в частині орендаря договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ФГ Щедра нива, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №52062818 про інше речове право право оренди ФГ Щедра нива щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0539, перевівши права та обов`язки орендаря за даним договором на ФГ Золотий жайвір.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн віднесено на рахунок ФГ Золотий жайвір.

Стягнуто з ФГ Золотий жайвір на користь ФГ Щедра нива 10000,00 грн понесених судових витрат на надання правової допомоги.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року.

Додатковим рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2024 року понесені судові витрати ФГ Золотий жайвір на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн покладено на позивача.

В апеляційній скарзі ФГ Золотий жайвір просить рішення рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року та додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2024 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та здійснити новий розподіл судових витрат.

Вказує, що оскаржувані рішення суду є незаконними та необґрунтованими, оскільки Договір оренди землі №078 від 8 червня 2016 року було укладено ФГ Золотий жайвір з ОСОБА_2 , на адресу якої 27 квітня 2023 року, тобто за 1 місяць до закінчення договору було направлено повідомлення про укладення договору оренди на новий строк. Про перехід права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:0539 до ОСОБА_1 ФГ Золотий жайвір дізналось з Відомостей Державного земельного кадастру 11 травня 2023 року, тому місячний строк, визначений ч. 2 ст. 33 Закону України Про оренду землі зупинився у зв`язку із смертю ОСОБА_2 та почав перебіг з 11 травня 2023 року. Лист-повідомлення про намір про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (№23/05/11-1 від 11 травня 2023 року) з проєктом договору оренди землі позивач направив на адресу нового власника земельної ділянки ОСОБА_1 12 травня 2023 року, тобто в межах строку, визначеного частинами 2 та 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Відтак, висновок суду про недотримання позивачем встановлених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури і строків для реалізації свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк не відповідає обставинам, які були встановлені самим судом.

Крім цього, заперечення в поновленні договору оренди землі складені та підписані не орендодавцем, а іншою особою Білик Лілією Володимирівною, яка згідно довіреності повноважень на вчинення таких дій не мала.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували понесення ним судових витрат, які підлягали відшкодуванню, а заявлений розмір судових витрат був завищеним та неспівмірним із обсягом наданих юридичних послуг. Представником відповідача у даній справі був адвокат Хацкевич Р.М., який здійснює свою діяльність індивідуально. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у суді першої інстанції представником відповідача долучено копії договору про надання юридичних послуг від 20.04.2023 року №20/04/02, укладеного між ТОВ «Правник експерт» та ФГ «Щедра нива», акт приймання-передачі наданих послуг від 15.11.2024 року та платіжну інструкцію №5124 від 29.10.2024 року, з яких вбачається, що юридичні послуги ФГ «Щедра нива» були надані ТОВ «Правник експерт», за які відповідач сплатив відповідні суми грошових коштів.. З огляду на викладене, адвокат Покотило Ю.В. вважає, що відповідачем не долучено належних та допустимих доказів надання ФГ Щедра нива професійної правничої допомоги адвокатом Хацкевич Р.М. та доказів оплати відповідачем послуг вказаного адвоката.

У відзиві представник ОСОБА_1 та ФГ Щедра нива - адвокат Хацкевич Р.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду без змін. Вказує, що Договір оренди землі №078 було укладено у 2016 році і зміни до нього з того часу не вносились, тому поновлення такого договору може відбуватись в порядку, встановленому ст. 33 Закону України Про оренду землі в редакції, чинній на момент укладення такого договору. Відповідачка вчасно повідомила про небажання продовжувати орендні відносини, тому переважне право позивача не є порушеним.

Заслухавши пояснення представника ФГ Золотий жайвір - адвоката Покотила Ю.В., який доводи апеляційної скарги підтримав, пояснення представника ОСОБА_1 та ФГ Щедра нива - адвоката Хацкевича Р.М., який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

8 червня 2016 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та ФГ «Золотий жайвір» (орендар), в особі Дацківа В.П., було укладено Договір оренди землі №078, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею 2,9500 га, кадастровий номер :01:003:0539. Договір оренди зареєстрований 10 червня 2016 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРПНМ №61566371 від 16 червня 2016.

Відповідно до пунктів 7 та 8 зазначеного договору, його укладено на 7 років. По закінченню строку, на який було укладено договір, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. У випадку якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

27 квітня 2023 року ФГ Золотий жайвір на адресу орендодавця ОСОБА_2 направив лист-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк №23/04/25-5 від 25 квітня 2023 року, в якому повідомив про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та додав проєкт договору оренди землі, в якому запропонував встановити орендну плату в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі, строк дії договору 10 років, що підтверджується описом вкладення, накладною на відправлення та фіскальним чеком.

28 квітня 2023 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0539. Право власності зареєстровано 28 квітня 2023 року відповідно до Витягу з ДРРП №330682993.

12 травня 2023 року ФГ Золотий жайвір на адресу орендодавця ОСОБА_1 направив лист-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк №23/05/11-1 від 11 травня 2023 року, в якому повідомив про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та додав проєкт договору оренди землі, в якому запропонував встановити орендну плату в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі, строк дії договору 10 років, що підтверджується описом вкладення, накладною на відправлення та фіскальним чеком. Це повідомлення отримано відповідачем 23 травня 2024 року.

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 21 червня 2023 року (лист-повідомлення від 12 червня 2023 року), 5 травня 2023 року (лист-повідомлення від 4 травня 2023року) та 25 травня 2023 року направила до ФГ «Золотий жайвір» листи-повідомлення, якими повідомила, що власник не приймає пропозицію щодо укладення договору оренди на новий строк, а також не бажає поновлювати дію Договору оренди з господарством та має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб. Листи позивачу вручено, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення.

Як вбачається із витягу з ДРРП №349852739 від 10 жовтня 2023 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04 жовтня 2023 року внесено відомості про право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 01 вересня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Щедра нива».

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що орендар не дотримався встановлених законом процедури і строків, а у орендодавця відсутнє волевиявлення на укладення договору оренди землі із позивачем на новий строк.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову у звязку з відсутністю волевиявлення орендодавця на укладення договору оренди землі із ФГ Золотий жайвір на новий строк.

Так, згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Відповідно до частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Законом України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин,) визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди.

Згідно з частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Встановлено, що позивач 27 квітня 2023 року направив ОСОБА_2 лист-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк від 25 квітня 2023 року №23/04/25-5, в якому повідомив про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та дізнавшись 11 травня 2023 року, що новим власником земельної ділянки є ОСОБА_1 , не зволікаючи, 12 травня 2023 року направив на адресу нового власника лист-повідомлення за вих.№23/05/11-1 від 11 травня 2023 року, в якому повідомив ОСОБА_1 , про намір скористатись переважним правом на продовження орендних відносин.

Таким чином, ФГ Золотий жайвір дотримано встановлену законом процедуру і строки для можливості скористатись своїм переважним правом на продовження орендних відносин.

Разом з тим, Білик Л.В. в інтересах ОСОБА_1 21 червня 2023 року (лист-повідомлення від 12 червня 2023 року), 5 травня 2023 року (лист-повідомлення від 4 травня 2023року) та 25 травня 2023 року направила до ФГ «Золотий жайвір» листи-повідомлення, якими повідомила, що власник не приймає пропозицію щодо укладення договору оренди на новий строк, а також не бажає поновлювати дію Договору оренди з господарством та має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб. Листи позивачу вручено, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення.

Аналіз положень частини першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення

Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).

Водночас, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року у справі № 923/925/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 912/1138/19, від 17 травня 2022 року у справі № 384/30/21 (провадження № 61-21267 св 21), від 24 квітня 2023 року у справі № 608/2591/21 (провадження № 61-813 св 23).

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2019 у справі № 908/2314/18 зазначено, що саме лише визнання відмови протиправною не може бути підставою для поновлення договору оренди землі за частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки для поновлення договору оренди за цими частинами необхідне погодження обох сторін щодо істотних умов договору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки реалізація переважного права на укладення договору оренди землі можлива лише за наявності волевиявлення сторін договору, а у спірних правовідносинах переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилося у зв`язку з недосягненням між сторонами домовленості щодо істотних умов договору, оскільки ОСОБА_1 , як орендодавець, заперечувала проти поновлення договору оренди землі на умовах, запропонованих позивачем у проєкті договору оренди землі

Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.

Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі № 379/1354/18 (провадження № 61-17309 св 19); від 25 березня 2020 року у справі № 379/1439/18 (провадження № 61-1715 св 20); від 06 квітня 2020 року у справі № 378/382/18 (провадження № 61-2684 св 19), від 20 серпня 2020 року у справі № 325/1951/19 (провадження № 61-7876 св 20), від 15 лютого 2023 року у справі № 399/295/11 (провадження № 61-13035 св 22), від 15 травня 2023 року у справа № 693/137/22 (провадження № 61-1217 св 23).

Зважаючи на вищенаведене, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Колегія суддів враховує, те що вказівка суду першої інстанції про недотримання ФГ Золотий жайвір встановлених законом процедури і строків щодо переважного права є помилковою, однак на правильність вирішення судом спору не впливає.

Доводи апеляційної скарги про те, що заперечення в поновленні договору оренди землі складені та підписані не орендодавцем, а іншою особою ОСОБА_3 , не уповноваженою на вчинення таких дій, колегія суддів оцінює критично, так як із змісту довіреності вбачається, що 3 квітня 2023 року ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 , серед іншого, представляти інтереси щодо укладення (або розірвання) та реєстрації договорів оренди землі (чи іншого платного користування) по належних їй земельних ділянках сільськогосподарського призначення (зокрема і тих, що будуть успадковані), укладення нових договорів або внесення змін до діючих договорів оренди землі. Зміст наведених у довіреності повноважень Білик Л.В. свідчить про те, що остання уповноважена власником земельної ділянки на висловлення волі щодо орендних відносин по належних ОСОБА_1 земельних ділянках.

Крім цього, матеріали справи не містять заперечень ОСОБА_1 щодо дій ОСОБА_3 , перевищення нею наданих їй повноважень, а навпаки, представник ОСОБА_1 - адвокат Хацкевич Р.М. у судовому засіданні підтвердив, що дії ОСОБА_3 щодо висловлення незгоди на продовження орендних відносин із ФК Золотий жайвір охоплюються змістом довіреності, відповідають волі ОСОБА_1 та схвалені нею.

Із урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо оскарження рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року в частині розподілу судових витрат та додаткового рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2024 року.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду першої інстанції надано ордер на надання правничої правової допомоги серії ВО №1077143, який видано на підставі Договору № 20/04/02 від 20 квітня 2023 року; копію Договору про надання юридичних послуг № 20/04/02, укладеного 20 квітня 2023 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 15 листопада 2023 року, з яких вбачається, що вартість отриманих послуг з надання правової допомоги складає 10000,00 грн за консультації з питань застосування земельного, цивільного та цивільно-процесуального законодавства в суді першої інстанції, написання відзиву на на позовну заяву; копію платіжної інструкції №5124 від 29 жовтня 2023 року, згідно якої ФГ «Щедра Нива» сплачено за договором гонорар у розмірі 10000,00 грн.

Зважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ФГ «Золотий жайвір» на користь ФГ «Щедра нива» витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у сумі 10000,00 грн, оскільки такий розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім цього, суд першої інстанції у додатковому рішенні дійшов правильного висновку про те, що понесені ФГ Золотий жайвір витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн слід покласти на позивача, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову.

Щодо сплати коштів за надання професійної правничої допомогу ТОВ «Правник експерт», а не безпосередньо адвокату Хацкевичу Р.М., колегія суддів враховує наступне.

20 квітня 2023 року між ФГ Щедра нива та ТОВ "Правник Експерт" був укладений договір №20/04/2 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого товариство надає ФГ Щедра нива юридичні послуги, в тому числі щодо представництва його інтересів у судах усіх рівнів, а ФГ Щедра нива, в свою чергу, зобов"язується оплатити такі послуги. Виконавець (ТОВ "Правник Експерт") має право залучати до виконання послуг третіх осіб. Адвокат Хацкевич Р.М. згідно наказу (розпорядження) №4-К від 3 березня 2020 року працює на посаді юриста в ТОВ "Правник Експерт", відтак сплата ФГ Щедра нива коштів за правничу допомогу на рахунок ТОВ "Правник експерт" є належним доказом понесених витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявлений розмір судових витрат є неспівмірний із обсягом наданих послуг, у суді першої інстанції стороною позивача подавались письмові заперечення проти клопотання відповідача про стягнення судових витрат, однак такі заперечення судом не були враховані, що призвело до стягнення з позивача витрат, які є неспівмірними відносно позовних вимог та юридичних послуг, які були надані відповідачу, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що зміст поданих до суду першої інстанції письмових заперечень позивача проти стягнення судових витрат на користь відповідача не стосуються заперечень щодо суми таких витрат на підставі частин 4-6 статті 137 ЦПК України, а зводяться до прохання відмовити повністю у стягненні витрат на правничу допомогу, так як відповідачка не укладала договору з адвокатом Хацкевичем Р.М. та не оплачувала йому жодних коштів.

А тому у суду першої інстанції були відсутні підстави надавати оцінку співмірності витрат відповідача на правничу допомог з власної ініціативи зменшувати розмір витрат на правничу допомогу, оскільки обовязок доведення неспівмірності таких витрат покладається на ту сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фермерського господарства Золотий жайвір залишити без задоволення.

Рішення рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року та додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 березня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.