Справа № 382/576/25
Провадження № 2-н/382/89/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Шевченко О. В., перевіривши матеріали справи № 382/576/25 за заявою ОСОБА_1 , в особі представника заявника адвоката Косогор О. М., до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року через систему «Електронний суд» до Яготинського районного суду Київської області надійшлазаява ОСОБА_1 , в особі представника заявника адвоката Косогор О. М., до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025, вищезазначену справу № 382/576/25 (2-н/382/89/25) отримано головуючим суддею Шевченко О. В..

21.03.2025 головуючим суддею Шевченко О. В. заявлено самовідвід по даній справі, оскільки ОСОБА_1 , відповідно до затвердженого списку присяжних Яготинського районного суду Київської області, є присяжним і входить до складу суду при розгляді відповідних категорій справ, тобто є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Рішенням Бориспільської районної ради від 29.02.2024 № 293-21-VIII, затверджено список присяжних Яготинського районного суду Київської області, до якого включений ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у учасників процесу у його безсторонності та неупередженості.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, прийнятого у тому числі і у відповідності до Бангалорських принципів поведінки суддів, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що самовідвід є обов`язком судді та заявляється метою забезпечення гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення судочинства.

Беручи до уваги обґрунтованість заяви судді Шевченко О. В. про самовідвід з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 258 - 261, 351 - 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід головуючого судді Шевченко О. В. у справі № 382/576/25 (провадження № 2-н/382/89/23) за заявою ОСОБА_1 , в особі представника заявника адвоката Косогор О. М., до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, задовольнити.

Справу № 382/576/25 (провадження № 2-н/382/89/23) за заявою ОСОБА_1 , в особі представника заявника адвоката Косогор О. М., до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, передати до канцелярії Яготинського районного суду Київської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ШЕВЧЕНКО