"20" березня 2025 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 150/75/25
Номер провадження: 2/150/94/25
20 березня 2025 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВ «ФК «ЄАПБ» в особі представника Грибанова Д.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У зв`язку іщ невиконанням умов кредитного договору, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 475,00 грн., з яких:
-5 800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;
-16 675,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Позивач на підтвердження наявності порушеного майнового права, що підлягає судовому захисту, посилається на те, що набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 79783743, з огляду на наступне.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання якого належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 є невід`ємною частиною договору факторингу.
Згідно п. 9.1 Договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди № 7 від 13.06.2022, договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направляє письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонговується на кожен наступний рік.
19.07.2024 між сторонами договору факторингу підписано реєстр боржників № 27 до договору факторингу № 14/06/21, щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 79783743 на загальну суму боргу 22 475,00 грн.
Таким чином, позивач стверджує, що ОСОБА_1 , не сплачуючи заборгованість за кредитним договором № 79783743 порушує майнове право позивача, яке підлягає судовому захисту.
Крім цього, 08 лютого 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7563848, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 6 000,00 грн., строком на 360 днів. Договором передбачено періодичність платежів зі сплати відсотків кожні 15 днів, стандартну процентну ставку 2,20% в день, знижену процентну ставку 0,01% в день.
Вказаний кредитний договір з додатками до нього відповідач підписала електронним підписом з використанням одноразового електронного ідентифікатора А6669.
Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 1 959,46 грн., з яких 599,94 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 359,52 грн. сума заборгованості за відсотками.
27 вересня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024.
Згідно п. 1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання якого належить клієнту.
27 вересня 2024 року між сторонами договору факторингу було підписано реєстр боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 7563848 на загальну суму боргу 1 959,46 грн.
Таким чином, позивач стверджує, що ОСОБА_1 , не сплачуючи заборгованість за кредитним договором № 7563848 порушує майнове право позивача, яке підлягає судовому захисту.
Представник позивача в судові засідання не з`являється. У позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач будучи про час та місце розгляду справи повідомленою шляхом публікації оголошень на вебпорталі судової влади України, в судові засідання не з`являється. Причини поважності неявки за судовими викликами не відомі. Відзив на позовну заяву чи заява про визнання позову до суду не надходили.
Тому, ухвалою суду від 17 березня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків.
У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, позивач стверджує, що за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 475,00 грн., з яких:
-5 800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;
-16 675,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання якого належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 є невід`ємною частиною договору факторингу.
Згідно п. 9.1 Договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди № 7 від 13.06.2022, договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направляє письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонговується на кожен наступний рік.
19.07.2024 між сторонами договору факторингу підписано реєстр боржників № 27 до договору факторингу № 14/06/21, щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 79783743 на загальну суму боргу 22 475,00 грн.
На підтвердження відступлення прав вимоги суду було надано копії вказаних вище договорів та роздруківку з реєстру прав вимоги № 27 від 19.07.2024 (а.с. 12-19).
Позивач перед судом стверджує, що за вказаним договором факторингу набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 79783743 на загальну суму боргу 22 475,00 грн.
Крім цього, 08 лютого 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7563848, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 6 000,00 грн., строком на 360 днів. Договором передбачено періодичність платежів зі сплати відсотків кожні 15 днів, стандартну процентну ставку 2,20% в день, знижену процентну ставку 0,01% в день.
Вказаний кредитний договір з додатками до нього відповідач підписала електронним підписом з використанням одноразового електронного ідентифікатора А6669.
Позивач стверджує, що відповідач взятих на себе зобов`язань не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 1 959,46 грн., з яких 599,94 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 359,52 грн. сума заборгованості за відсотками.
27 вересня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024.
Згідно п. 1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання якого належить клієнту.
27 вересня 2024 року між сторонами договору факторингу було підписано реєстр боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 7563848 на загальну суму боргу 1 959,46 грн.
На підтвердження відступлення прав вимоги суду було надано копії вказаних вище договорів від 27 вересня 2024 року та роздруківку з реєстру прав вимоги (а.с. 38-42).
Позивач перед судом стверджує, що за вказаним договором факторингу набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 7563848 на загальну суму боргу 1 959,46 грн.
Як передбачено статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс та підтверджена Верховним Судом у постанові від .
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зі змісту ст. 1054 Цивільного кодексу України вбачається, що кредитодавцями у кредитних правовідносинах можуть бути банк або інша фінансова установа і вказаний перелік є вичерпним.
Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-111 «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно пункту 11 частини першої статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг є фінансовою послугою. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5 частини першої статті 1 вказаного Закону).
Разом з тим у статті 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що факторинг являється кредитною операцією.
Таким чином, договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором.
Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст, суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов`язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 910/7038/17.
Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до п. 3.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, передбачено, що фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу протягом 7 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта, вказаний у розділі 10 даного договору.
В свою чергу, відповідно до п. 3.4 договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024. передбачено, що фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3 цього договору, протягом 3 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за наступними реквізитами (…).
На підтвердження права вимоги до відповідача за кредитними договорами позивач надав суду договори відступлення прав вимоги, акти прийому-передачі реєстрів боржників та витяги з реєстрів боржників.
Водночас, як вбачається із матеріалів справи, при передачі прав вимоги жоден з договорів факторингу не містить доказів оплати ціни прав вимоги.
Про наявність доказів відплатності усіх договорів факторингу не зазначає й представник позивача у позовній заяві.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України.
Суд не мав можливості з`ясувати дані обставини у судовому засіданні, оскільки представник позивача в судові засідання двічі не з`являвся, в позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутність.
Про наявність будь-яких перешкод для подачі доказів оплати відступлення права вимоги не заявлялось.
Наявність таких перешкод не вбачається і з наявних матеріалів справи.
За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не було доведено набуття права вимоги за кредитним боргом ОСОБА_1 за кредитним договором № 79783743 та № 7563848.
Відтак, у позивача відсутнє порушене право, що підлягає судовому захисту.
З огляду на це, обставини справи щодо наявності або відсутності заборгованості відповідача дослідженню не підлягають.
Зважаючи, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати, залишаються за позивачем.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
В задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН