Справа № 286/4281/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №Z41.25070.006027430 від 02.12.2019 в сумі 35 658 грн. 33 коп., із них: 13 225 грн. 31 коп. заборгованості за основним боргом, 4 грн. 10 коп. заборгованості за відсотками, 22 428 грн. 92 коп. заборгованості за іншими процентними платежами та судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., мотивуючи тим, що 02.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z41.25070.006027430. Відповідно до розділу 1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 13 800 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із графіком платежів. Кредит надається строком на 24 місяці. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки, яка становить 0,0% річних. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєдналася до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердила свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 вказаного договору АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z41.25070.006027430 від 02.12.2019.

До вказаного договору факторингу було складено 3 реєстри боржників: реєстр боржників №1, реєстр боржників №2 і реєстр боржників №3, які стосуються прав вимог за 11 794 кредитними договорами.

Згідно розрахунку заборгованості по вказаному кредитному договору заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Свеа Фінанс» складає вищевказану суму.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник позивача надала клопотання, в якому просить справу слухати у її відсутність.

Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином остання повідомлена про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 02.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , тобто відповідачем, було укладено кредитний договір №Z41.25070.006027430 (а. с. 7).

Відповідно до умов вказаного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 13 800 грн. 00 коп., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості), згідно з умовами цього договору (п. 1.1). Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 24 місяці. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в заяві-анкеті позичальника на отримання кредиту (п. 1.2). За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту (п. 1.3). За обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом, тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором (п. 1.4). Щомісячні внески наведені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та сплачуються на транзитний рахунок № НОМЕР_1 .

Цього ж дня 02.12.2019 сторонами було підписано і паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному кредитному договорі (а. с. 9).

Також, 02.12.2019 ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання № Z41.25070.006027430 до публічного договору-оферти щодо добровільного страхування життя. Дана заява та публічний договір-оферта щодо добровільного страхування життя, що розміщений в мережі інтернет, разом складають договір добровільного страхування життя. Відповідно до умов страхування: строк дії договору 24 місяці; страхова сума за страховими ризиками 4.1.1., 4.1.2 (смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку (програма страхування №3) та стійкої непрацездатності застрахованої особи внаслідок нещасного випадку) становить 11500 грн. 00 коп.; страховий тариф 20%; страхова премія 2300 грн.; періодичність сплати страхової премії одноразово. Страхова премія за договором сплачується страхувальником одноразово в момент укладання договору на рахунок страховика №р/р НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Ідея Банк» (а. с. 8 (зворот)).

Крім того, 02.12.2019 ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання (акцепт) №276506122М19МR до оферти щодо укладення договору добровільного страхування майна «МайстерОК». Дана заява-приєднання (акцепт) та оферта щодо укладення договору добровільного страхування майна «МайстерОК», що розміщена на сайті страховика, разом складають договір добровільного страхування майна «МайстерОК». В розділі 4 «Загальні умови страхування» страхувальником ОСОБА_1 було обрано: страхову суму 90 500 грн. 00 коп., страховий тариф від страхової суми 1,657459%, страховий платіж 1500 грн., безумовна франшиза згідно страхових ризиків п. п. 6.1.1, 6.1.5 оферти 1000 грн.. Страховий платіж сплачується страхувальником одноразово в момент укладання договору на рахунок страхового агента НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Альфа-Банк» (а. с. 12).

З копії ордерів-розпорядження №1 про видачу кредиту та №2 про сплату страхового платежу вбачається, що на підставі договору №Z41.25070.006027430 від 02.12.2019, з рахунку НОМЕР_4 на рахунок НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 11 500 грн. 00 коп. та з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_5 - страховий платіж від ОСОБА_1 в сумі 2300 грн. 00 коп. (а. с. 8).

Вказані обставини також підтверджуються випискою по рахунку відповідача від 25.07.2023 за період з 02.12.2019 по 25.07.2023 (а. с. 16).

Відтак, встановлено, що між сторонами було укладено вищевказаний кредитний договір.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (фактор) було укладено договір факторингу №01-02-31/23 (а. с. 17-21).

Згідно п. 2.1. договору факторингу клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1. договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11 963 508 грн. 00 коп., шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3-х робочих днів після отримання реєстру боржників засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі, та підписання сторонами договору і реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Сума фінансування перераховується фактором на наступні рахунки клієнта: НОМЕР_6 , що передбачено п. 4.2 договору.

Права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього договору, що передбачено п. 5.1. договору.

Копія витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 підтверджує, що в реєстрі боржників під №4016 значиться ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № Z41.25070.006027430 від 02.12.2019. Сума кредиту становить 13800 грн. 00 коп. (а. с. 27).

Копія платіжної інструкції №9217 від 26.07.2023, в свою чергу, підтверджує факт сплати ТОВ «Росвен Інвест Україна» на рахунок клієнта НОМЕР_6 АТ «Ідея Банк» 11 963508 грн. 00 коп.. Призначення платежу: оплата фінансування згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 (а. с.28).

Відтак, ТОВ «Росвен Інвест Україна» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 ..

Рішенням товариства «Свеа Економі Кіпр Лімітед» єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024 було змінено назву ТОВ «Росвен Інвенст Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» (а. с. 29).

Копія довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z41.25070.006027430 від 02.12.2019 свідчить, що заборгованість відповідача згідно вказаного кредитного договору виведено в сумі 35 658 грн. 33 коп., з них: 13 225 грн. 31 коп. заборгованості за основним боргом, 4 грн. 10 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та 22 428 грн. 92 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (а. с. 15).

Оцінюючи розрахунок, суд відмічає, що згідно умов договору розмір відсотків, що погоджений сторонами, складає 0,01% річних, що становить за 24 місяці, виходячи з отриманої суми: 2 грн. 76 коп. (13 800х0,01%х2 роки), а не 4 грн. 10 коп..

Нарахування комісії не грунтується на законі з огляду на наступне.

У рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

В даному випадку комісія нараховувалася саме за обслуговування кредиту, причому доказів отримання відповідачем будь-яких послуг за обслуговування кредиту, передбачених п. 1.4. договору, позивачем не надано, а відтак вимоги щодо стягнення комісії задоволенню не підлягають.

Таким чином, оскільки, відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення суми кредитної заборгованості по кредитному договору Z41.25070.006027430 від 02.12.2019 в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з неї суму заборгованості, а саме: 13 225 грн. 31 коп. заборгованості за основним боргом та 2 грн. 76 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, що в загальній сумі становить 13 228 грн. 07 коп..

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2422,40х37,10%)=898 грн. 71 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Свеа Фінанс» (), що знаходиться за адресою: бульвар Вацлава Гавела, 6 в м. Київ, заборгованість за кредитним договором № Z41.25070.006027430 від 02.12.2019 в сумі 13 228 грн. 07 коп., із них: 13 225 грн. 31 коп. заборгованості за основним боргом та 2 грн. 76 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, а також судовий збір в сумі 898 грн. 71 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець