Справа № 562/781/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Здолбунівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті м.Макіївка, Совєтського району Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 мотивує свої вимоги тим, що її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у м.Макіївка, Совєтського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті чоловік проживав в АДРЕСА_1 яке на даний час є окупованою територією України. Зазначає, що причиною смерті її чоловіка є злоякісне утворення підшлункової залози з метастазами в легені. На даний час заявник не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка, оскільки територія м. Макіївка є тимчасово окупованою.

Вказує, що факт його смерті підтверджуються лікарським свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про смерть, виданими відповідними органами на тимчасово окупованій території України, які не відповідають вимогам законодавства України, окрім того факт смерті ОСОБА_2 відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Зазначає, що в зв`язку з невідповідністю виданих документів на тимчасово окупованій території України зразку документів відповідно до вимог законодавства України, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка, що позбавляє її можливості оформлення пенсії по втраті годувальника.

На підставі викладеного заявник звертається до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у м.Макіївка, Совєтського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 , Україна, на тимчасово окупованій території України.

Від представника заявника адвоката - Прокопчука М.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Здолбунівського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, чинне законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі документа встановленої форми про смерть, або на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Місто Макіївка Донецької області (у тому числі селище міського типу Грузько-Зорянське, селище міського типу Високе, селище міського типу Грузько-Ломівка, селище міського типу Маяк, селище міського типу Межове, селище Холмисте, селище міського типу П`ятипілля, селище міського типу Вугляр, селище міського типу Гусельське, селище міського типу Колосникове, селище міського типу Холодне, село Молочарка, село Шевченко, селище міського типу Ясинівка, селище міського типу Землянки, селище міського типу Кринична, селище Василівка, селище Леб`яже, селище міського типу ОСОБА_3 , селище міського типу Велике Оріхове, селище міського типу Липське, селище міського типу Лісне, село Липове, село Оріхове, село Верхня Кринка, селище Алмазне, село Красна Зоря, селище Монахове, селище Новий Світ, селище Новомар`ївка, село Новоселівка, селище Новомосковське) належать до тимчасово окупованих міст Донецької області відповідно до Меж та Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затверджених Указом Президента України від 07 лютого 2019 року № 32/2019.

Заявник позбавлена можливості отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті її чоловіка відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», оскільки смерть ОСОБА_4 настала на території міста Макіївка, яке перебуває в тимчасовій окупації.

Єдиною підставою для державної реєстрації смерті в такому випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Належними відповідно до вимог ч.1 ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 . Даний факт стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 05.01.1973р.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.06.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у м.Макіївка, Совєтського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 про що відповідним органам на тимчасово окупованій території України було зроблено відповідний актовий запис за № 436.

Відповідно до медичної довідки про смерть №1484 виданої 26.06.2024р. відповідним органом на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Макіївка, причиною смерті є злоякісне утворення підшлункової залози з метастазами в легені.

Оскільки вказане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане від імені відповідного органу РАГС на тимчасово окупованій території України, то воно не може бути прийняте відділом ДРАЦ на території України.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що доводи заявника у заяві не суперечать наданим ним документам, тому суд вважає, що ОСОБА_2 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України в м.Макіївка, а тому є можливим встановити факт його смерті саме у вказаний день у вказаному місці.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України рішення у даній справі підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.76, 78, 263-265, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Здолбунівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті - задоволити повністю.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білашів, Здолбунівського району, Рівненської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Макіївка, Совєтського району Донецької області, Україна, на тимчасово окупованій території України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання рішення суду.

Суддя