Справа № 459/2399/24
Провадження № 2/459/658/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 березня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

редставника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шептицький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

06.09.2024 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 , яким просить визнати відповідача таким, що витратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивують тим, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Зазначають, що у зазначеній квартирі, окрім ОСОБА_1 , зареєстровані члени сім`ї останньої, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак відповідач ОСОБА_5 у такій не проживає вже більше 20 років. Також відповідач жодним чином участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Вказує, що її син ОСОБА_5 виїхав на постійне місце проживання в Росію, а його реєстрація завдає їм матеріальних збитків по утриманню житлового приміщення, а тому на підставі ст.ст.71 ЖК України просять усунути їм перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою.

Ухвалою від 18.09.2024 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.10.2024 року.

У зв`язку із першою неявкою у підготовче судове засідання належним чином повідомлених учасників, ухвалою від 21.10.2024 року продовжено строк підготовчого провадження, розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 25.11.2024 року.

Ухвалою 25.11.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 16.12.2024 року.

Розгляд справи 16.12.2024 року не відбувся через зайнятість головуючого, 22.01.2025 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого.

У зв`язку із першою неявкою у судове засідання 20.02.2025 року належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи відкладено на 19.03.2025 року.

Позивач та її представник адвокат Пилипів В.І. у судовому засіданні 19.03.2025 року позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених у позові, просять такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив суду про причини свої відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що стверджується довідками Укрпошти.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована, перебуває у комунальній власності.

Також встановлено, що основним квартиронаймачем квартири є ОСОБА_1 , до членів її сім`ї входять: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується копією ордеру на житло серії НОМЕР_1 від 05.11.2004 року, виданого виконавчим комітетом Червоноградської міської ради народних депутатів (а.с.21).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб: позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 , що підтверджується повідомленням відділу реєстрації Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області № 2389 від 02.09.2024 року (а.с.23).

Факт не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців підтверджується актом, складеним майстром КП ЧЖКС СЕЖФАРТ від 26.08.2024 року, згідно якого зі слів сусідів ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає (а.с.22).

Також із повідомлення Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 23.01.2025 року, вбачається, що станом на 23.01.2025 року ОСОБА_5 у розшуку Шептицького РВП ГУНП у Львівській області не перебуває (а.с.71).

Згідно повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Шептицької міської ради» №82 від 20.01.2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , декларації на медичне обслуговування з лікарями КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Шептицької міської ради» не укладав (а.с.74).

Свідок ОСОБА_6 , яка є сусідкою позивачів, в судовому засіданні повідомила, що востаннє бачила відповідача у 2012 році коли він приїжджав у гості до батьків, з того часу він відсутній.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.6 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Частиною 4 ст.9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду врегульовано положеннями глави 2 ЖК УРСР.

Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами сім`ї не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст.65 ЖК УРСР).

Згідно із ч.1 ст.163 ЖК Української РСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно із положеннями ч.1 ст.71, ст.72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Отже, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають строк його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Враховуючи те, що відповідач понад 6 (шість) місяців не проживає без поважних причин у квартирі АДРЕСА_1 , спору щодо вселення чи інших перешкод немає, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

На прохання позивача судові витрати з відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284,273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що витратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 );

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ):

Позивач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 );

Відповідач: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 21.03.2025 року

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська