ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ№ 127/2950/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2025 р. м.Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 адвоката Сердечнюк Марини Василівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом,
Представник позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 адвоката Сердечнюк М.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі.
В заяві зазначено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана вище справа.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2025 задоволено позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ТОВ «Енера Вінниця» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом.

При цьому, вказаним рішеннями не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн.

Представник відповідача ТОВ «Енера Вінниця» - Обертюх Т.С. подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просила відмовити в стягненні на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх необгрунтованості та недоведеності. Зазначила, що відповідачем не надано усіх доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомого, зокрема копії договору про надання правничої допомоги. Вказаний договір не надано ні під час розгляду справи, ні протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення суду. Наданий представником позивача меморіальний касовий ордер не може бути належним доказом сплати витрат на професійну правничу допомогу, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що адвокат має касу та веде касову книгу. Крім цього, зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з їх непропорційністю обсягу наданих адвокатом робіт складності справи. (а.с.105-107)

Позивач ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 та його представник адвокат Сердечнюк М.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача ТОВ «Енера Вінниця» - Обертюх Т.С. у судове засідання не з`явився, проте в запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення просила розгляд заяви провести у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 через свого представника адвоката Сердечнюк М.В. звернулася до суду з позовом до ТОВ Енера Вінниця» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом. (а.с.1-5)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2025 позов задоволено та стягнуто з ТОВ «Енера Вінниця» на користь ОСОБА_2 4 351,11 грн. втрати від інфляції, 868,23 грн. - 3% річних у зв`язку з неналежним виконанням договору. Стягнуто з ТОВ «Енера Вінниця» на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. (а.с.93-95)

14.03.2025 представник позивача Кожокара Г.Г., який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 адвоката Сердечнюк М.В. за допомогою системи «електронний суд» звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі. (а.с.100-101)

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Судом встановлено, що представник позивача Кожокара Г.Г., який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 адвоката Сердечнюк М.В. в позовній заяві просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн.

До позовної заяви на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу долучено: копію акту приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2025 (а.с.35); копію розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.36); прибутковий касовий ордер №04/25 від 22.01.2025 (а.с.39).

Інших доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надано не було.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 686/5660/23.

Таким чином, для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру можливий лише протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду і лише за умови, що сторона у справі зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача ані в позовній заяві поданій 27.01.2025, ані в позовній заяві в новій редакції, а ні в заяві від 09.03.2025 не зазначала, що докази понесених відповідачем судових витрат будуть надані суду в порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК.

Таким чином, представник позивача не має права подавати такі докази після ухвалення судового рішення, а тому суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що представник позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає перелік доказів, поданих на підтвердження позивачем витрат на професійну правничу допомогу: прибутковий касовий ордер №04/25 від 22.01.2025; акт приймання-передачі наданих послуг; розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Інших доказів представником позивача не зазначено та не додано.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 756/15736/18.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (висновки постанови Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 826/856/18).

Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.

Таким чином, для документального доведення понесених стороною витрати на правову допомогу, необхідно надати: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат (висновки постанови Верховного Суду від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу не надано договору про надання правничої допомоги, укладений між позивачем та його представником.

При цьому, в копії акту приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2025 та копії розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги містяться відомості, що вказані документи складені на підставі договору про надання правової допомоги від 21.01.2025 між ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 та адвокатом Сердечнюк М.В.

Причини неможливості надання даного договору при зверненні до суду та під час перебування справи в провадженні суду, стороною позивача не повідомлялись.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, який укладений з позивачем, суд позбавлений можливості, в тому числі, пересвідчитись щодо пов`язаності витрат на правничу допомогу з вказаною справою, дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, тощо.

Суд наголошує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи той факт, що фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтвердженні належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 12, 15, 134, 137, 141, 208, 247, 257, 260, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 адвоката Сердечнюк Марини Василівни про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця», , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Пирогова, 131.

Суддя