Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/230/25
Провадження №2/711/663/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Буйновській А.П.,

за участю представника

позивача адвоката Бойка А.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2001. Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач.

02.09.2024 сталося залиття приміщень квартири позивача відповідачем, відповідно до акту, складеного головним інженером ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця №7» Папушею К.П., майстром ОСОБА_3 , начальником дільниці СТС Златковським В.Ф. у присутності відповідача.

Зазначено, що за даними акту, 02.09.2024, в квартирі АДРЕСА_3 відсутній доступ до інженерних комунікацій (стояки закриті оздоблювальним матеріалом). Повний доступ було надано 05.09.2024. При цьому, було виявлене наступне: стоякова чугунка труби тріснула, протікає. Звернень на адресу ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця №7 з питань аварійного стану ділянки каналізаційного стояка від власника квартири АДРЕСА_3 не надходило.

Також зазначено, що аварійна ситуація була ліквідована працівниками аварійної служби компанії а саме: виконана заміна ділянки стояка внутрішньо-будинкової каналізації мережі. При візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_4 , 03.09.2024, встановлено наступне: кухня: на стелі, пофарбованій фарбою на водяній основі, жовті плями на площі 1,20х0,30м. На стінах спостерігається відшарування шпалер на площі 1,0х1,0; туалет: на стелі, пофарбованій фарбою на водяній основі, жовті плями на площі 1,0х1,0м. На стінах спостерігається відшарування шпалер на площі 1,0х1,0м.

Причиною залиття водою приміщень квартири АДРЕСА_1 , є порив трубопроводу каналізації загального користування.

Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири станом на 02.12.2024, проведеним ПП «Ажіо», з урахуванням фізичного зносу матеріалів становить 32080грн. 00коп. За проведення оцінки завданих збитків, позивачем сплачено 5000грн. 00коп.

Крім того, у позові зазначено, що відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення позивача.

Також у позовній заяві зазначено про орієнтовний розрахунок понесених (очікуваних) позивачем судових витрат: судовий збір у розмірі 1211грн. 20коп., витрати за проведення оцінки у розмірі 5000грн. 00коп.

Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь збитки, завдані залиттям квартири АДРЕСА_1 у розмірі 32080грн. 00коп. та судові витрати.

Ухвалою суду від 21.01.2025 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви та надані докази.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що 02.09.2024 вона перебувала за кордоном. Їй по телефону подзвонила сусідка з квартири АДРЕСА_5 і повідомила, що у квартирі АДРЕСА_4 мокрі стіни. До квартири АДРЕСА_3 , яка належить відповідачу і вона там проживає, приїхала її племінниця, яка мала ключі від квартири і повідомила, що у квартирі відповідача сухо; у туалеті протекла каналізаційна труба (зашита ДСП) і біля труби було трішки мокро. Коли племінниця виходила з квартири АДРЕСА_3 , то зустріла працівника «Нової якості» ОСОБА_4 , який зайшов до її квартири і побачив, що там біля труби трішки мокро і промокло ДСП (зашивка), але води не було. Відповідач приїхала додому 03.09.2024 і побачила, що знизу ДСП мокро, по підлозі води не було. Згодом, 04.09.2024, вона подзвонила до «Нової якості», працівники якої попросили її, щоб вона зняла ДСП і дала доступ до каналізаційної труби, бо будуть міняти трубу. 05.09.2024 приїхали працівники «Нової якості» і здійснили ремонт труби. Вказала, що у квартирі АДРЕСА_4 ніхто ремонту не робив більше 20-ти років; вона з чоловіком власника квартири АДРЕСА_4 були в цій квартирі і вона бачила, що на кухні в кутку на стелі залито водою і мокро, задерті шпалери; в туалеті на стелі в кутку залито водою, було мокро та задерті шпалери; в коридорі не було мокро, але на стелі малася пляма. Позивача відповідач ніколи не бачила і її не знає. В квартирі АДРЕСА_3 було сухо; біля каналізаційної труби знизу просочувалася вода і трішки було мокро. Вважає, що її вини у протіканні немає, а «Нова якість» 20 років нічого не перевіряла і не ремонтувала; вважає, що каналізаційна труба загального користування і повинна відповідати за залиття квартири АДРЕСА_4 «Нова якість». Розмір шкоди 32080грн. 00коп. вона не визнає, не має коштів для сплати, бо є пенсіонером.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 29.10.2001 нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори Сопільняк А.О., р. 30755, який зареєстрований в БТІ 05.11.2001.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.10.2024, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2004, посвідченого нотаріусом Плаха Т.І.

02.09.2024 сталося залиття приміщень квартири позивача відповідачем, відповідно до акту, складеного головним інженером ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця №7» Папушею К.П., майстром ОСОБА_3 , начальником дільниці СТС Златковським В.Ф. у присутності відповідача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні відповідач надала для огляду оригінал вказаного акту, у якому підтвердила наявність свого підпису біля запису: « ОСОБА_1 ».

У акті зазначено, що 02.09.2024, в квартирі АДРЕСА_3 відсутній доступ до інженерних комунікацій (стояки закриті оздоблювальним матеріалом). При цьому, було виявлене наступне: стоякова чугунка труби тріснула, протікає. Звернень на адресу ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця №7 з питань аварійного стану ділянки каналізаційного стояка від власника квартири АДРЕСА_3 не надходило.

Також зазначено, що аварійна ситуація ліквідована працівниками аварійної служби компанії а саме: виконана заміна ділянки стояка внутрішньо-будинкової каналізації мережі. При візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_4 , - 03.09.2024, встановлено наступне: кухня: на стелі, пофарбованій фарбою на водяній основі, жовті плями на площі 1,20х0,30м. На стінах спостерігається відшарування шпалер на площі 1,0х1,0; туалет: на стелі, пофарбованій фарбою на водяній основі, жовті плями на площі 1,0х1,0м. На стінах спостерігається відшарування шпалер на площі 1,0х1,0м. Причиною залиття водою приміщень квартири АДРЕСА_1 , є порив трубопроводу каналізації загального користування.

Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , станом на 02.12.2024, проведеним ПП «Ажіо», з урахуванням фізичного зносу матеріалів, ринкова вартість збитків становить 32080грн. 00коп.

За проведення оцінки завданих збитків, позивачем сплачено 5000грн. 00коп., що підтверджується квитанцією від 25.11.2024.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019 справа № 676/518/17).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно із частиною четвертою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію (ст. 151 ЖК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема, - своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм;допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період тощо.

Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначається присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та особами з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир, шляхом його підписання. Окрім цього, в актах повинна бути вказана причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

Слід зазначити, що наданий позивачем, разом із позовом, акт від 03.09.2024, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства щодо складання та оформлення такого акту.

Суд, за результатами розгляду справи, приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, оскільки є доведеними належними, допустимими та переконливими доказами, - факт залиття квартири АДРЕСА_4 , належної позивачу, причини та розмір завданої шкоди майну позивача. При цьому, на думку суду, відповідач, як власник квартири АДРЕСА_3 , з якої відбувся витік води з каналізаційної труби, що сама й визнала в судовому засіданні, не довела відсутність своєї вини у заподіянні шкоди. Крім того, доводи відповідача про те, що у справі відсутні докази на підтвердження того, що шкода заподіяна позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, є безпідставними, оскільки власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема, - сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири. Водовідведення (каналізація) комплекс обладнання, мереж і споруд, призначений для організованого прийому і видалення по трубопроводах за межі населених пунктів або промислових підприємств забруднених стічних вод, а також їхнього очищення, знешкодження перед утилізацією або скиданням у водойому.

Також, не знайшли свого підтвердження й твердження відповідача про те, що відповідальність за залиття квартири позивача ОСОБА_2 , повинна нести обслуговуюча організація, враховуючи встановлені по справі обставини, які доведені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Крім того, відповідачем ОСОБА_1 не було спростовано і розмір визначеної матеріальної шкоди, враховуючи висновки звіту про оцінку ринкової вартості збитків від 02.12.2024, враховуючи те, що за нормами цивільного законодавства особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи засади змагальності сторін, відповідно до ст. 12 ЦПК України, слід зазначити, що ОСОБА_1 не скористалася правом подати докази на спростування доводів ОСОБА_2 , а також надати до суду висновок експерта, який міг бути підготовлений на її замовлення, враховуючи норми ч. 3 ст. 102 ЦПК України. Що стосується заявленого клопотання про прийняття і приєднання до справи наданих відповідачем фотографій приміщення, які, як вказує ОСОБА_1 , розміщені на флешнакопичувачу, то таке клопотання залишене судом без розгляду і повернуто, оскільки вони не були направлені позивачу, що підтвердила і сама відповідач. Крім того, представник позивача заперечував проти їх прийняття з підстав недотримання відповідачем порядку та способу надання доказів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану залиттям належної їй квартири, у розмірі 32080 грн. 00 коп.

При постановленні судового рішення судом враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №344/3303/16-ц, від 12.11.2018 у справі №753/20314/15-ц.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову, у розмірі 1211грн. 20коп. (квитанція від 09.01.2025).

Що стосується стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000грн. 00коп. витрат за проведення дослідження та складання звіту про оцінку ринкової вартості збитків від 02.12.2024, здійсненого ПП «Ажіо» (квитанція від 25.11.2024), і як зазначено у позовній заяві та представником позивача в судовому засіданні такі витрати вважає судовими витратами, то в цій частині вимог слід відмовити, оскільки за нормами ст. 133 ЦПК України, такі витрати не відносяться до видів судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 133, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , РНОКПП дані відсутні) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_8 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 32080грн. 00коп., а також судовий збір у розмірі 1211грн. 20коп., а всього 33291грн. 20коп.

В частині стягнення судових витрат за проведення оцінки ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 5000грн. 00коп. (звіт від 02.12.2024), - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 19.03.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька