УХВАЛА

19 березня 2025 року

м. Київ

справа № 756/19257/21

провадження № 61-12113св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Ситнік О. М.

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про відвід судді Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення нарахування відсотків за кредитом за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року в складі колегії суддів Ящук Т. І., Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про припинення нарахування відсотків за кредитом з 18 вересня 2021 року.

28 серпня 2023 року рішенням Печерського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування відсотків за кредитним договором № SAMDNWFC5, укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», із 18 вересня 2021 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 червня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційні скарги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Касандяк В. В. через систему «Електронний суд» подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 30 серпня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Ситнік О. М., судді які входять до складу колегії: Петров Є. В., Пророк В. В.

18 вересня 2024 року ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В. відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка В. В. та витребувано матеріали справи.

21 жовтня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

За розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду Грицик О. Ф. від 25 лютого 2025 року за № 176/0/226-25 у зв`язку зі зміною суддів, які входять до складу постійної колегії суддів, на підставі рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 24 вересня 2024 року № 8 «Про внесення змін до рішень зборів суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 11 грудня 2023 року № 10 та від 11 грудня 2023 року № 11» та службової записки судді Ситнік О. М., відповідно до підпунктів 2.3.25 та 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 зі змінами та доповненнями, розділу 4.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за касаційним провадженням № 61-12113ск24.

25 лютого 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 756/19257/21 (провадження № 61-12113ск24) призначено судді-доповідачу Ситнік О. М., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Фаловська І. М.

26 лютого 2025 року ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М. справу призначено до судового розгляду в складі п`яти суддів.

09 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Касандяк В. В. через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід судді-доповідача Ситнік О. М.

Заява мотивована тим, що суддя-доповідач Ситнік О. М.:

- спрямувала хід судового розгляду в справі на вирішення касаційним судом вимог ОСОБА_1 , яких він фактично не заявляв у касаційній скарзі, відтак не уповноважував суд касаційної інстанції на ухвалення судового рішення щодо таких вимог;

- намагається спрямувати судовий розгляд у справі на вирішення судом спору про обов`язок позивача обирати спосіб захисту своїх прав, який не лише передбачений законом, а ще й такий, що, на думку відповідача і за визначенням суду, буде ефективним. Тобто намагається встановити для ОСОБА_1 процесуальний обов`язок, якого не може бути передбачено ніяким процесуальним законом;

- обмежила ОСОБА_1 у праві на доступ до повної інформації про обставини і мотиви, які спонукали суддю-доповідача скласти службову записку про необхідність заміни двох суддів зі складу колегії.

14 березня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 756/19257/21 (провадження № 61-12113ск24) призначено судді-доповідачу Ситнік О. М., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Фаловська І. М., Сердюк В. В.

Заява представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка В. В. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Сумніви в неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Ситнік О. М. у представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка В. В. пов`язані з формулюванням клопотання заявника щодо результату розгляду касаційної скарги в ухвалі Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2025 року про призначення справи до судового розгляду.

Згідно із частиною другою статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Відповідно до статті 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою.

Прохальна частина касаційної скарги містить вимоги про: скасування ухвали Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року про поновлення АТ КБ «Приватбанк» строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та про відкриття апеляційного провадження в справі; скасування ухвали Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід судді Ящук Т. І.; скасування постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року; направлення справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову (частина друга статті 406 ЦПК України), тому Верховний Суд в ухвалі від 26 лютого 2025 року про призначення справи до судового розгляду не зазначав ухвалу Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року про поновлення АТ КБ «Приватбанк» строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції й про відкриття апеляційного провадження та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід судді Ящук Т. І.

Водночас в ухвалі Верховного Суду від 26 лютого 2025 року про призначення справи до судового розгляду допущено описку щодо клопотання заявника в частині результату розгляду касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка В. В. на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, вказано, що заявник просить скасувати постанову апеляційного суду та «залишити в силі рішення суду першої інстанції» замість правильного «передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції».

Допущена описка не може свідчити про те, що суддя-доповідач Ситнік О. М. спрямувала хід судового розгляду в справі на вирішення касаційним судом вимог ОСОБА_1 , яких він фактично не заявляв у касаційній скарзі, відтак не уповноважував суд касаційної інстанції на ухвалення судового рішення щодо таких вимог; намагається спрямувати судовий розгляд у справі на вирішення судом спору про обов`язок позивача обирати спосіб захисту своїх прав, який не лише передбачений законом, а ще й такий, що, на думку відповідача і за визначенням суду, буде ефективним, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення всправі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, висновує про відсутність підстав стверджувати, що суддя-доповідач Ситнік О. М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Із заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка В. В. про відвід судді-доповідача Ситнік О. М. вбачається, що в ній викладено припущення щодо неможливості судді забезпечити в розумний строк справедливий розгляд касаційної скарги безстороннім судом, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Ситнік О. М.

Відповідно до статті 401 ЦПК України у попередньому судовому засіданні суддя-доповідач доповідає колегії суддів про проведення підготовчої дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. Суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення. Суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

За результатами розгляду касаційної скаргипо суті суд касаційної інстанції ухвалює постанову відповідно до повноважень, визначених статтями 409-414 ЦПК України.

Отже, формулювання судом вимог заявника в описовій частині ухвали про призначення справи до судового розгляду не є визначенням результату розгляду касаційної скарги по суті, адже в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 401 ЦПК України здійснюються підготовчі дії, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції.

Крім того, допущена в описовій частині ухвали від 26 лютого 2025 року описка Верховним Судом виправлена і не є обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Стосовно посилань заявника на те, що суддя-доповідач Ситнік О. М. обмежила ОСОБА_1 у праві на доступ до повної інформації про обставини і мотиви, які спонукали суддю-доповідача скласти службову записку про необхідність заміни двох суддів зі складу колегії, слід зазначити таке.

Відповідно частин першої-третьої статті 14 ЦПК України всудах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Згідно із частинами першою-третьою статті 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.25 та 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 зі змінами та доповненнями (далі - Положення), відповідно до визначеного процесуальним законодавством принципу незмінності складу суду, розгляд справи, як правило, проводиться визначеною автоматизованою системою колегією суддів.Повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення.

Зокрема в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 Положення зазначено, що якщо збори суддів визначили склади постійно-діючих колегій, то автоматизована система визначає склад колегії з числа суддів основного складу.

Рішенням зборів суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 24 вересня 2024 року № 8 змінено склади постійно-діючих колегій, зокрема уведено до персонального складу другої постійно-діючої колегії в складі трьох суддів Ситнік О. М., Ігнатенка В. М., Фаловську І. М.

Враховуючи те, що 24 вересня 2024 року збори суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду визначили склади постійно-діючих колегій та до персонального складу другої постійно-діючої колегії входять судді Ситнік О. М., Ігнатенко В. М., Фаловська І. М., саме в такому складі Верховний Суд є судом, встановленим законом, для розгляду касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка В. В.

Ці підстави проведення повторного автоматизованого розподілу справи зазначалися суддею Ситнік О. М. у службовій записці.

Отже, дії судді Ситнік О. М. щодо подання службової записки для погодження складу постійної колегії із рішенням зборів суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 24 вересня 2024 року № 8 узгоджуються із вимогами статей 14, 33 ЦПК України, підпунктами 2.3.25 та 2.3.49 пункту 2.3 Положення та статтею 6 Конвенції і не становлять підставу відводу судді Ситнік О. М. від участі в розгляді справи.

Побоювання заявника, його сумніви в упередженості судді Ситнік О. М. не є вирішальними під час вирішення питання про відвід, оскільки недоведені у визначений законом спосіб.

Верховний Суд керується тим, що необґрунтоване усунення судді від участі в розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте в цій справі всі доводи заявника мають характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Незгода сторони із судовим рішенням (зокрема з ухвалою про призначення справи до судового розгляду), що прийняте в межах його повноважень, не може слугувати підставою для його відводу.

Статтею 48 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ураховуючи, що заявлений представником ОСОБА_1 - адвокатом Касандяком В. В. відвід судді Ситнік О. М. є необґрунтованим, питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича про відвід судді Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення нарахування відсотків за кредитом за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року в складі колегії суддів Ящук Т. І.,Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік
Судді:В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська