Справа № 132/644/25
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах опікуном ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Калинівська міська рада Вінницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 27.02.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана від його імені та в його інтересах опікуном ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Калинівська міська рада Вінницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яку згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

За результатами перевірки цієї позовної заяву та доданих до неї документів суддя дійшов висновку, що вона не повною мірою відповідає вимогам ст.ст. 175 та 177 ЦПК України з таких підстав.

З позовної заяви вбачається, що в ній всупереч вимогам п. 2. ч. 3 ст. 175 ЦПК України не заначено відомості про наявність у позивача та відповідача електронного кабінету.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

При цьому, у позовній заяві ОСОБА_1 висловлене прохання встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,10 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , шляхом виділу у користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,05 га.

Водночас згідно із позовною заявою вказану земельну ділянку не приватизовано, вона перебуває в комунальній власності територіальної громади. В січні 2025 року позивач з метою приватизації земельної ділянки замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для її передачі у приватну власність. Але приватизувати земельну ділянку немає можливості через конфлікти з відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Однак, у позовній заяві ОСОБА_1 , поданої в його інтересах ОСОБА_2 , та долучених до неї документах відсутні відомості про результати звернення до органу місцевого самоврядування про вирішення спору із ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення (ст. 2 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, сплата судового збору особами, які звертаються до суду це їх процесуальний обов`язок, який визначається положеннями ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вартість спірного майна визначається, зокрема, за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості (п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 № 20).

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно із ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Отже, ціна позову визначається ринковою вартістю майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (відповідним звітом про його оцінку).

У позовній заяві ОСОБА_1 , поданій в його інтересах ОСОБА_2 , вказано, що він звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій. До позовної заяви долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 21.11.2023 начальником управління персоналу військової частини НОМЕР_2 , згідно із яким ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Водночас у матеріалах позовної заяви відсутні документи про те, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

Згідно із положеннями п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Верховний Суд у своїх рішеннях наголошує, що для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» суди повинні враховувати предмет та підстави позову, а також перевіряти, чи стосується справа захисту прав, пов`язаних із статусом учасника бойових дій. Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначено, що суд має оцінювати, чи пов`язаний спір із захистом прав, передбачених статтями 12 та 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору лише у справах, безпосередньо пов`язаних із захистом їхніх прав, що випливають із їхнього статусу. У інших категоріях справ, не пов`язаних із таким захистом, вони зобов`язані сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Поряд з наведеним, відповідно до положень п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Частиною ч. 5 ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вказаним вимогам до позовної заяви ОСОБА_1 не долучено документів на підтвердження надання йому у користування земельної ділянки, порядок користування якої він просить встановити.

У зв`язку з наведеними недоліками ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах опікуном ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Калинівська міська рада Вінницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали. Копію цієї ухвали 10.03.2025 направлено позивачу. Крім того, копію зазначеної ухвали 12.03.2025 вручено представнику ОСОБА_2 адвокату Шимотюк Оксані Вікторівні.

Після цього до Калинівського районного суду Вінницької області 18.03.2025 надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . З цієї заяви вбачається, що недоліки позовної заяви представником позивача усунуто лише частково долучено квитанцію про сплату судового збору за подачу позову в сумі 1211,2 грн.

Однак, всупереч вимогам п.п. 2, 6 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України в цій заяві відсутні відомості щодо вжиття необхідних заходів до усунення інших недоліків позовної заяви, зазначених у вказаній ухвалі судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.03.2025 про залишення позовної заяви без руху, зокрема: не заначено відомості про наявність у позивача та його представника, відповідача електронного кабінету; не долучено документів на підтвердження надання ОСОБА_1 у користування земельної ділянки, порядок користування якої він просить встановити; не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору відомостей про результати звернення до органу місцевого самоврядування про вирішення спору із ОСОБА_1 .

Інших матеріалів щодо усунення позивачем або його представником недоліків позовної заяви, клопотань про продовження строку для усунення вказаних недоліків станом на 24.03.2025 до Калинівського районного суду Вінницької області не надходило.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заяви представника позивача щодо усунення недоліків позовної заяви суддя дійшов такого висновку.

Згідно із положеннями ст.ст. 175 та 177 ЦПК України підготовка належним чином оформленої позовної заяви та додатків є обов`язком позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Незважаючи на вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України та ухвалу суді Калинівського районного суду від 07.03.2025 про залишення позовної заяви без руху, позивачем у встановлений цією ухвалою строк недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунуто.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах опікуном ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Калинівська міська рада Вінницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, вважати неподаною та повернути позивачу і його представнику разом з усіма доданими до них документами.

Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК).

Роз`яснити позивачу та його представнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Н.П. Карнаух