Справа № 675/431/25
Провадження № 2-н/675/66/2025
У Х В А Л А

21 березня 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (по тексту ухвали - ТОВ «Хмельницькенергозбут», стягувач) звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 2350,34 грн за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 (по тексту ухвали ОСОБА_1 , боржник).

У поданій заяві заявник вказує, що боржник ОСОБА_1 є споживачем, який користується послугами з електропостачання, що надаються ТОВ Хмельницькенергозбут за адресою: АДРЕСА_1 . Щомісяця заявником нараховується боржнику плата за надані послуги з електропостачання згідно обсягів наданих оператором системи розподілу (АТ «Хмельницькобленерго»). Однак боржник кошти за вказані послуги з травня 2023 року по листопад 2024 року не сплачувала в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги з електропостачання в розмірі 2350,34 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді № 13.1-16/20/2025 від 19.03.2025, наданої старостою старостинського округу №1 Плужненської сільської ради, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 має заборгованість за послуги з електропостачання будинку АДРЕСА_2 та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте як боржник зареєстрований зовсім за іншою.

Крім того, заявником не надано суду жодних документів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_2 , або ж, що вона проживає за вказаною адресою та користується послугами, які надає заявник.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг суд вважає неналежним доказом користування боржником послугами заявника, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, боржник ОСОБА_1 за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрована, даних щодо оформлення за боржником права власності на будинок або її проживання за даною адресою суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суддя вважає за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 165,166,167 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 21.03.2025.

Суддя Олександр Король