РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника відповідача Гладкої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № від 17 грудня 2017 року в розмірі 55 212 грн 54 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 грудня 2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № , за яким останній було надано кредит. Однак, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 55 212 грн 54 коп., і складається з: 39 339 грн 57 коп. заборгованості по тілу кредиту; 15 872 грн 97 коп. заборгованості по відсотках.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23. Відповідно до умов даного Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема за Договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № від 17 грудня 2017 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

11 вересня 2024 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, дана вимога не була отримана відповідачем, а повернута за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, то позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахувань процентів, обумовлених договором.

14 січня 2025 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві вказала, що до позовної заяви позивачем не додано належним чином виготовленої копії Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, що позбавляє її можливості встановити дату та номер такого договору, а також предмет цього договору. Відтак, позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що 24 березня 2023 року між AT «ОТП БАНК», як клієнтом, та позивачем, як фактором, дійсно було укладено Договір факторингу № 24/03/23.

Крім того, позивачем надані документи дуже низької якості, відповідно не можна зрозуміти, які умови визначені Договором, зокрема: суми кредиту, цільове призначення, розмір процентної ставки, строк кредиту, а також інші права та обов`язки сторін договору.

З наданих позивачем документів слідує, що вона отримала банківську карту НОМЕР_1 , з строком дії до жовтня 2020 року, з огляду на що, саме на зазначену дату повинна нараховуватись заборгованість за відсотками. Доказів продовження строку дії вказаної банківської картки позивач не надав. За її розрахунками заборгованість за кредитом складає 3 572 грн 48 коп. (61 186 грн 73 коп. використані кошти 9 540 грн 15 коп. плата за смс-інформування 48 074 грн 10 коп. надходження коштів). Щодо нарахування відсотків, то враховуючи ту обставину, що позивач не надав виписку по картковому рахунку (кредитному договору), яка є належним доказом на підтвердження заборгованості за нарахованими відсотками, вважає, що відсутні підстави для стягнення з неї відсотків за користування кредитом у розмірі 15 872 грн 97 коп.

Також, з матеріалів, які приєднані до позовної заяви, вбачається, що 17 грудня 2017 між сторонами укладено Договір № , на строк 36 місяців, тобто до 17 грудня 2020 року. Позивачем надано копію розписки згідно якої вона отримала банківську карту № НОМЕР_2 з строком дії до жовтня 2020 року. З позовом позивач звернувся 10 грудня 2024 року, відтак позов поданий з пропуском строку позовної давності.

27 січня 2025 року позивач подав відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі.

У відповіді на відзив вказує, що 17 грудня 2017 року між AT «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №. Відповідно до вказаного Договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладання Договору становить 40 % річних по операціях розрахунків карткою за товари в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 % за день. Тобто, відсоткові ставки, які застосовуються при користуванні карткою були визначені кредитним договором. У випадку, якщо відповідач не погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком, то вона має надати власний контррозрахунок, який містить на її думку правильно нараховану суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями.

Враховуючи той факт, що позивачем надано належні докази, що встановлюють факт отримання кредитних коштів, а відповідачем не спростовано розмір заборгованості, не надано свого розрахунку заборгованості, тому є всі підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Щодо строку позовної давності, то з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину та воєнного стану, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі позивачем не пропущено.

У судовому засіданні представник відповідача Гладка О.В. позов не визнала з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 19 березня 2025 року позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримує.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 грудня 2017 року ОСОБА_1 підписала Заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії.

17 грудня 2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 підписаний Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі Правил кредитування, Правил користування кредитною карткою MasterCard Standart, що розміщені на Інтернет сайті Банку та на умовах викладених в цьому Договорі.

Згідно пункту 1.1 Договору за умови належного виконання позичальником умов цього Договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк: відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCardStandart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки; надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим Договором, а держатель приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, та в строки та в порядку, що передбачені цим Договором.

Згідно пункту 1.2 Договору розмір кредитного ліміту складає 20 800 гривень.

Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього Договору (пункт 1.4).

Пунктом 1.5 Договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами банку та на дату укладення Договору розмір процентів становить 40% річних по операціях, розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків на день. Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань.

Пунктом п. 1.6 Договору передбачено, що за користування кредитом, наданим держателю протягом розрахункового циклу, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних.

Пунктом п. 2.1 Договору передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Договором третій особі. Підписанням цього Договору позичальник надає своє згоду на таке відступлення права вимоги за Договором третій особі.

Також, в пункті 2.2 Договору визначено, що банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник цього Договору та всіх додатків до цього Договору.

Крім того, 17 грудня 2017 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту.

На виконання умов Договору позивачем відкрито відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_3 .

Розпискою ОСОБА_1 підтвердила, що вона отримала картку, яка емітована на її ім`я. З правилами користування карткою № НОМЕР_4 та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. Термін дії картки - 10/20.

В матеріалах справи містяться товарний чек №30380 від 17 грудня 2017 року та фіскальний чек від 17 грудня 2017 року на загальну суму 19 794 грн 80 коп.

На виконання умов Договору, відповідач отримала від ПАТ «ОТП Банк» кредитні кошти, що підтверджується розрахунком та звітом-розрахунком з 17 грудня 2017 року по 24 березня 2023 року.

У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору у відповідача утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком та звітом-розрахунком з 17 грудня 2017 року по 24 березня 2023 року становить 55 212 грн 54 коп., так складається з 39 339 грн 57 коп. заборгованості по тілу кредиту; 15 872 грн 97 коп. заборгованості по відсотках.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладений Договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим Договором ТОВ «Брайт Інвестмент» одержує право (замість АТ «ОТП Банк») вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами.

Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 17 грудня 2017 року у сумі 55 212 грн 54 коп., з яких: загальна сума заборгованості за тілом 39 339 грн 57 коп.; сума заборгованості за відсотками 15 872 грн 97 коп.

11 вересня 2024 року позивачем направлено ОСОБА_1 вимогу про погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що 17 грудня 2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ПАТ «ОТП Банк» виконало взяті на себе зобов`язання та надало ОСОБА_1 кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, яким відповідач користувалася, натомість остання не виконувала взяті на себе зобов`язання у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 55 212 грн 54 коп., з яких: загальна сума заборгованості за тілом 39 339 грн 57 коп.; сума заборгованості за відсотками 15 872 грн 97 коп.

ТОВ «Брайт Інвестмент» уклавши 24 березня 2023 року з АТ «ОТП Банк» Договір факторингу № 24/03/23 набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору № від 17 грудня 2017 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по Договору.

Проте суд не може погодитись з нарахованим розміром заборгованості за відсотками по вказаному Договору, оскільки за цим правочином здійснювалося нарахування поза межами встановлених строків кредитування.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього Договору. Розпискою ОСОБА_1 підтвердила, що вона отримала картку, яка емітована на її ім`я, термін дії картки - 10/20.

В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення терміну дії картки, якою користувалася відповідач, в жовтні 2020 року було здійснено перевипуск нової картки.

Як слідує з звіту-розрахунку за період з 17 грудня 2017 року по 24 березня 2023 року станом на кінець строку кредитування (17 грудня 2020 року) заборгованість відповідача становить 41 258 грн 82 коп.

З правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), слідує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної норми закону такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № від 17 грудня 2017 року в розмірі 41 258 грн 82 коп.

Доводи відповідача про те, що до позовної заяви позивачем не додано належним чином виготовленої копії Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, зокрема додано лише окремі сторінки, що позбавляє її можливості встановити дату та номер такого договору, а також предмет цього договору, на увагу не заслуговують, оскільки до позовної заяви приєднано повний текст Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року.

Аналогічно і не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позивачем надані документи дуже низької якості, відповідно не можна зрозуміти, які умови визначені Договором, оскільки позивачем надано копію Договору належної якості.

Крім того, в матеріалах справи містяться підписані відповідачем Договір та паспорт споживчого кредиту, якими передбачено порядок надання кредиту та нарахування відсотків, визначена процентна ставка. Розпискою про отримання картки відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк». В пункті 2.2 Договору визначено, що банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник цього Договору та всіх додатків до цього Договору. А відтак, відповідач була ознайомлена та прийняла умови надання кредиту, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, тому доводи відповідача про те, що вона не ознайомлена з умовами кредитного договору судом до уваги не приймаються.

Також, суд вказує і на відсутність підстав для застосування строку позовної давності з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України).

У частині першій статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України встановлений карантин.

Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383 до 30 червня 2023 року.

Крім того, п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Враховуючи, що Договір між сторонами укладено 17 грудня 2017 року на 3 роки, враховуючи строк виконання відповідачем своїх зобов`язань та з урахуванням загалом вказаних «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, а також того факту, що станом на день розгляду справи термін дії воєнного стану продовжений, позивачем строк звернення з позовом до суду не пропущено.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 262,74 грн (41 258,82 грн х 3 028,00 грн/55 212,54 грн).

Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 8 500 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано Договір №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року, Додаток № 1 до Договору №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року, Акт про надання правової допомоги №1401-25/2 до Договору №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги.

Таким чином, позивачем підтверджено понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 грн 00 коп.

Разом з цим, суд погоджується з заявою представника відповідача Гладкої О.В. щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Керуючись статтями 512, 514, 516, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за Договором про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № від 17 грудня 2017 року в розмірі 41 258 (сорок одна тисяча двісті п`ятдесят вісім) грн 82 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судові витрати в розмірі 5 262 (п`ять тисяч двісті шістдесят дві) грн 74 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», місцезнаходження: вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402, м. Дніпро, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 24 березня 2025 року.

Суддя О.О. Першко