Справа № 758/2069/17
Провадження№ 2/758/1306/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

при секретарі судового засідання Оболонській Ю.С.,

за участю: представника позивача - адвоката Євтодьєва А.О.,

представника третьої особи-2 - адвоката Стовбуна А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О., треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 р. позивач ОСОБА_2 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис № 634, вчинений 14.06.2013 року приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М., таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивний тим, що15 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за умовами якого, банк надав ОСОБА_1 позичальнику за вказаним кредитним договором № 33/П/84/2008-980, кредит в іноземній валюті у сумі 117 461,61 доларів США, які остання зобов`язувався повернути до 15 квітня 2028 року та сплатити відсотки за користування ним. Цільове призначення кредиту - купівля квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,60 кв м. Зобов`язання у повному обсязі за вказаним договором ОСОБА_1 виконані не були, однак позичальник з будь-якими вимогами, претензіями чи позовами до ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку не звертався. 14.06.2013 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було вчинено виконавчий напис№ 634 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» коштів на суму 1 645 952,63 грн, який в подальшому було пред`явлено до виконання.Про існування виконавчого напису позивачу стало відомо в 2016 р., після надходження постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного вище виконавчого напису. Зазначає, що відповідно до вимог ст. 524 ЦКП України зобов`язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні, при тому, що сторони не позбавлені права визначати грошовий еквівалент в іноземній валюті. З урахуванням викладеного, загальна сума зобов`язання на момент укладання договру склала 593 181,13 грн, що еквівалентно 117 461,61 дол США за курсом НБУ на день укладання договору. Проте у виконавчому написі фігурує сума 1645 951,63грн, таким чином сума виконавчого напису не відповідає дійсності.

Ухвалою від 16.02.2017 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи (суддя Роман О.А.).

Ухвалою від 22.02.2017 року заяву представника позивача - адвоката Желізняк К.О. про забезпечення позову задоволено, заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_2 із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом, реєстраційний номер: 000 та заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_2 із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом, реєстраційний номер: 000.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 01.12.2017 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.).

Представником відповідача ПАТ «КБ «Надра» подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності. Мотивуючи тим, що ПАТ «КБ «Надра» має підстави вважати, що позивач пропустив строк позовної давності по даному позову. Позивачка подала позов 10.02.2017, посилаючись на те, що у 2016 вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса перебуває на примусовому виконанні у Подільському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, а виконавче провадження № НОМЕР_2 відносно даного виконавчого документа зупинено. Вищезгадане виконавче провадження дійсно було відкрито 19.07.2016 року (відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що знаходиться у відкритому доступі), а тому позивач дійсно могла отримати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 у 2016 році. Однак, це не перше пред`явлення оскаржуваного Дворніковою О.В. виконавчого документа до виконання з боку банка та не перша постанова про відкриття виконавчого провадження по його виконанню, а отже не перше перебування його на виконанні. Виконавчий напис нотаріуса № 634 від 14.06.2013 року перебував на виконанні у органах державної виконавчої служби із 30.07.2013 року. Саме цією датою датується постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 відносно вищезгаданого виконавчого документа, винесена головним державним виконавцем Подільського РУЮ ум. Києві Барановським Б.В. Звертає увагу на те, що у постанові зазначена адреса позивача - АДРЕСА_1 , котру ОСОБА_1 зазначила під час подання позову та у всіх наступних процесуальних документах. Тому, можна дійти висновку, що строк позовної давності є таким, що сплив. Також зазначає, що Банк свої зобовязання відносно надсилання вимоги виконав, підтвердження чого наявне у приватного нотаріуса, котрий видав та засвідчив даний документ - у приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. Сам позов позивача не містить жодних доказів не направлення вимоги зі сторони ПАТ «Надра», що суперечить Главі 5 ЦПК України «Докази та доказування».Зазначає, що оспорюваний виконавчий документ вчинений із дотриманням усіх норм загального та спеціального законодавства та містить усі необхідні реквізити та інформацію, штампи та підписи, у рамках діючого на той час законодавства.

Ухвалою від 26.10.2020 року у виконавчому провадженні щодло примусового виконання вищевказаного виконавчого напису замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі № 758/2069/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію СтрюковоїІрини Олександрівни, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 26.12.2024 рокузамінено вибулого стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому проваджені № НОМЕР_2 відкритому на підставі виконавчого напису № 634 вчиненого 14.06.2013 року приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 33,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Протокольною ухвалою 26.02.2025 року замінено розгляд справи із спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження.

Ухвалою від 26.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав відзив в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа-1- приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М. в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавала.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні просив відмовити в повному обсязі, зазначивши, що попереднім кредитором - КБ «Надра» було подано відзив, де зверталась увага, що виконавчий напис був у 2013 р., а позивач дізнався у 2016 р., щодо спірності вимог банком були подані всі документи. Нотаріус не відмовив у проведенні нотаріальної дії.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33/П/84/2008-980, за умовами якого, Банк надав ОСОБА_1 (позичальнику) кредит в іноземній валюті у сумі 117 461,61 доларів США, які остання зобов`язувався повернути до 15 квітня 2028 року та сплатити відсотки за користування ним. Цільове призначення кредиту - купівля квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,60 кв м. Відсотки за користування розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі13,59 % на рік.

В забезпечення кредитного договору 15 квітня 2008 року ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за умовами якого, предмет іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,60 кв м. та становить 117 461,61 доларів США.

Відповідно до ст. 4 п. 4.4 договору іпотеки у випадку не виконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцями будь-яких зобов`язань за цим договором, або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим договором, Іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення та предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором.

Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Кредитним договором № 33/П/84/2008-980 від 15.04.2008.

Судом встановлено, що 14.06.2013 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу КобелєвоюА.М. було вчинено виконавчий напис № 634, яким було звернуте стягнення на квартиру АДРЕСА_3 .

Постановою державного виконавця ВДВС Подільського районного управління міста у місті Києві Барановським Б.В. від 30.07.2013 року відкрито виконавче провадження № ВП НОМЕР_3 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 в рахунок погашення боргу перед ПАТ «КБ «Надра».

Постановою начальника Подільського РВ ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Мойсеєнко В.В. від 19.07.2016 року відкрито виконавче провадження № ВП НОМЕР_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 в рахунок погашення боргу перед ПАТ «КБ «Надра» в розмірі 1 645952,63 грн.

21 квітня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» (надалі - ПАТ «КБ «НАДРА») було укладено Договір № ОЕЗЦ415722 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. зареєстрований в реєстрі за № 615, згідно якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців), поручителів. Відповідно до Договору ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло право Кредитора за кредитним договором № ЗЗ/П/84/2008-980 від 15.04.2008 року, укладеного з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та набуло право Іпотекодержателя за Іпотечним договором від 15.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кудіновою О.А., та зареєстровано в реєстрі за № 940. Таким чином, ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» являється новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № 33/П/84/2008-980 та новим іпотекодержателем за договором іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що 14.06.2013 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 634, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 33/П/84/2008-980 від 15.04.2008, договору про відступлення прав вимоги №ОЕЗЦ415722, укладеному 21 квітня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», боржником за яким є ОСОБА_1 . Строк платежу по кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.04.2008 року по 29.01.2013 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за тілом кредиту -116377,34 дол. США, еквівалент в гривні складає 930 292,00 грн; суми заборгованості за відсотками -37 870,04дол. США,еквівалент в гривні складає 542 485,25 грн; сума пені за прострочення сплати кредиту у розмірі - 9 707,03 дол. США, еквівалент в гривні складає 77 588,32 грн; сума штрафу за прострочення умов кредитного договору у розмірі - 11 746,16 дол. США, еквівалент в гривні складає 93 887,06 грн, суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису становить 1 700,00 грн. Загальна заборгованості становить 1 645 952,63 грн.

Як вбачається, оскаржуваний виконавчий напис № 634 виданий 14.06.2013 перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця ВДВС Подільського районного управління міста у місті Києві Барановським Б.В. виконавче провадження № 39070380від 30.07.2013 та у начальника Подільського РВ ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Мойсеєнко В.В. № НОМЕР_2 від 19.07.2016.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис нотаріуса № 634 від 14.06.2013 року перебував на виконанні у органах державної виконавчої служби із 30.07.2013 року, крім того, цією датою датується постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 відносно виконавчого документа, винесена головним державним виконавцем Подільського РУЮ ум. Києві Барановським Б.В.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Крім того, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172.

Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

Саме цю норму від 29 червня 1999 року за №1172, застосувала приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М.., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис.

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Відповідач ПАТ «КБ «Надра» надав суду докази про наявність виконавчого провадження № 39070380від 30.07.2013 за виконавчим написом № 634 від 14.06.2013 року, а позивач не надала належних та допустимих доказів, що їй не було відомо про наявний виконавчий напис. Крім того, в постанові зазначена адреса боржника: АДРЕСА_1 . Боржник вважається повідомленим, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Крім того, з наявної в матеріалах справи копії договору № 33/П/84/2008-980 від 15.04.2008 вбачається, що кредит надавався з терміном погашення до 15 квітня 2028 року.

Також, суд бере до уваги ту обставину, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.06.2013 року, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» пункту 1Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості, затвердженою постановою КМУ від 29 червня 1999 року за №1172, що діяла до 10 грудня 2014 року.

При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо застосування загального строку позовної давності, заявленого стороною відповідача, суд дійшов такого висновку.

Строки позовної давності (в цивільному процесі) встановлені в Главі 19 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України). І відповідно, строки позовної заяви починають обраховуватись з дати, коли позивач дізнався або мав дізнатись про порушення своїх прав (вчинення виконавчого напису).

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить 3 (три) роки. Саме в рамках 3 (трьох) років позивач може звернутись із позовної заявою, щоб не програти справу через пропуск строків позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис нотаріуса № 634 від 14.06.2013 року перебував на виконанні у органах державної виконавчої служби із 30.07.2013 року, перебіг загальної позовної давності є таким що, сплив у 2016році, а позивач подав позов у 2017 році.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 81, 141, 142, 206, 258-259, 263, 264,265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш ИВ :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О., треті особи: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О., (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд 15, );

третя особа 1 - Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна (місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 33-35 «д»);

третя особа 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (місцезнаходження:04112, м.Київ, вул. Авіоконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, поверх,6, офіс 34,);

Повний текст рішення складено 21.03.2025 р.

Суддя Н. М. Ларіонова