Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 Справа №607/3023/25 Провадження №2/607/1970/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення коштів за товар неналежної якості та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст позовної заяви

12 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про: 1) повернення коштів в розмірі 3 487 гривень за товар неналежної якості; 2) відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень; 3) стягнення судового збору (а.с. 3 8).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 01 лютого 2025 року вона здійснила замовлення електричного масажера на маркетплейсі ФОП ОСОБА_2 «Розетка» та отримала товар через службу доставки «Нова Пошта». Оплату у розмірі 3 487 гривень було здійснено онлайн за допомогою банківської картки. Позивач вказує, що після отримання товару виявила, що упаковка масажера не була герметичною та мала ознаки відкривання, товар не відповідав характеристикам, заявленим продавцем, та не відповідав вимогам належної якості, відповідно до статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_1 додатково зазначає, що звернулась до відповідача з вимогою щодо повернення коштів за неналежної якості товар, утім їй було відмовлено з посиланням на те, що товар був відправлений накладеним платежем і вона мала змогу оглянути його на пошті. Проте, дане твердження є неправдивим, оскільки оплата була здійснена онлайн, що виключає можливість огляду товару до оплати. Таким чином, ФОП ОСОБА_2 порушено права споживача на повернення коштів за неякісний товар.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на понесені нею витрати, пов`язані з наданням їй правничої допомоги, загальна вартість яких становить 8 000 гривень, що підтверджується договором № 05022509 про надання правової допомоги/юридичних послуг та платіжним документом.

2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), не скористався.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 34, 35).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 443, однак, у позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 419, утім, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно скриншотів переписок ОСОБА_1 з інтернет-магазином Novation, 30 січня 2025 року остання зробила замовлення товару: антицелюлітний масажер для тіла D 805 з EMS-терапією та RF-ліфтінгом. Доставка: АДРЕСА_1 . До сплати: враховуючи накладений платіж 3 487 гривень (а.с. 20, 21).

Було створено замовлення № 840243937, продавець Novation, товар: антицелюлітний масажер для тіла D 805 з EMS-терапією та RF-ліфтінгом, ціна 3 399 гривень, комісія за грошовий переказ 88 гривень (а.с. 27, 28).

Відповідно до квитанції/Receipt № 2е393376-с109-41аа-а0с1-91285еа82f35 від 01 лютого 2025 року, ОСОБА_1 перерахувала ФОП ОСОБА_2 , призначення платежу: переказ в оплату товарів та послуг за ЕН/замовлення (оплата карткою), номер ЕН/товарного чеку/замовлення № 4123, сума переказу 3 487 гривень (а.с. 18).

Згідно інформації про посилку, номер ТТН: 4123, відправник ФОП ОСОБА_2 , отримувач ОСОБА_1 , адреса доставки: АДРЕСА_1 . Час отримання 01 лютого 2025 року о 18 год. 24 хв. (а.с. 29).

Після отримання товару та його розпаковки, ОСОБА_1 звернулася до інтернет-магазинів Novation та Rozetka, де повідомила про товар неналежної якості, його повернення та повернення коштів, однак, останній було відмовлено у цьому, що підтверджуються скриншотами переписок (а.с.19, 22 26).

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша та друга статті 8 Конституції України).

Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються цивільним законодавством (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України; далі ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Між сторонами виникли правовідносини, що унормовані Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі Закон № 1023), який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

В силу положень пункту 7 частини першої статті 1 Закону № 1023 договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами.

Пунктом 13 частини першої статті 1 Закону № 1023 передбачено, що належна якість товару, роботи або послуги властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах, та умовам договору із споживачем.

У пункті 15 частини першої статті 1 Закону № 1023 зазначено, що недолік будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем), а відповідно до пункту 12 частини першої статті 1 Закону № 1023 істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023 споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1023 споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1023 держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За статтею 6 Закону № 1023 продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (частина перша); продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції (частина друга); вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров`я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами (частина третя).

Відповідно до частини другої статті 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Також згідно з частиною першою статті 8 Закону № 1023 у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1023 споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням (абзац перший); споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем (абзац другий).

Так судом установлено, що 30 січня 2025 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу антицелюлітного масажеру для тіла D 805 з EMS-терапією та RF-ліфтінгом, ціна 3 399 гривень, комісія за грошовий переказ 88 гривень.

Позивач сплатила в повному обсязі вартість товару і останній був доставлений їй 01 лютого 2025 року.

Однак, цього дня після доставки товару, позивачем були виявлені недоліки, невідповідність поставленого товару, зокрема, сліди використання, упаковка масажера не була герметичною та мала ознаки відкривання.

ОСОБА_1 зверталася до відповідача з вимогами щодо повернення грошових коштів з підстав неналежної якості товару й невідповідністю замовлення.

Проте судом не встановлено, що відповідачем належним чином усунуто істотні недоліки товару чи/або здійснено заміну такого. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем скриншотами, однак, не спростовані відповідачем належними й допустимими доказами.

Цивільний процес здійснюється на засадах змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

З огляду на те, що позивач у справі виступає споживачем замовленої послуги щодо продажу їй товару належної якості, то відповідно тягар доказування щодо продажу саме такого товару покладений на відповідача.

Згідно з поданих учасниками справи доказів, які належним чином оцінені судом, встановлено факт порушення саме продавцем умов договору купівлі-продажу товару неналежної якості, що суттєво вплинуло на можливість його експлуатації. І такі недоліки виникли до передання товару покупцю.

Суд також звертає увагу, що відповідач ФОП ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Тож суд вважає доведеним факт наявності у проданого відповідачем позивачу антицелюлітного масажера для тіла D805 з EMS-терапією та

RF-ліфтінгом істотних недоліків.

Також суд зазначає, що за змістом частини чотирнадцятої статті 8 Закону № 1023 вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню лише у тому випадку, коли продавець доведе, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Тому, суд констатує, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача сплачених грошових коштів у розмірі 3 487 гривень за товар неналежної якості підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Для обґрунтування правомірності стягнення витрат на правову (правничу) допомогу ОСОБА_1 долучено договір № 05022509 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 05 лютого 2025 року, укладеного між нею та Центром правової допомоги, розмір оплати становить 8 000 гривень (а.с.16), а також платіжну інструкцію № Х8НМ-6ММС-НХА0-СА0Н від 05 лютого 2025 року, про перерахування ОСОБА_1 . ТОВ Центру правової допомоги 8 000 гривень (а.с.17).

Відповідач ФОП ОСОБА_2 із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не звертався, а лише подав заяву, якою позов визнав у повному обсязі, в тому числі щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу, а тому суд констатує, що ОСОБА_1 надано належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

Таким чином, зважаючи на норми чинного законодавства, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, визнання позову відповідачем, суд доходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про повернення коштів за товар неналежної якості підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи той факт, що позов про повернення коштів за товар неналежної якості задоволений в повному обсязі, а позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 гривень, що підтверджується квитанцією № від 10 лютого 2025 року (а.с. 2), обов`язок щодо сплати судового збору на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, слід покласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 76 78, 81, 89, 141, 247, 258 268, 273 274, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення коштів за товар неналежної якості задовольнити.

2. Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , грошові кошти у розмірі 3 487 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень за товар неналежної якості.

3. Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

4. Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судові витрати на правову (правничу) допомогу у розмір 8 000 (вісім тисяч) гривень.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

8. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення виготовлено до 21 березня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяТ. І. Якімець