УХВАЛА

19 березня 2025 року

м. Київ

справа № 466/6143/24

провадження № 61-1219 ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові про зобов`язання виконати обов`язок в натурі, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

До Верховного Суду 27 січня 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року, у якій просив її скасувати та направити справу на новий розгляд до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику уточнити форму і зміст касаційної скарги, підстави касаційного оскарження та зазначити судові рішення, які оскаржуються, і вірно викласти прохальну частину касаційної скарги та надати її уточнену редакцію.

У лютому 2025 року на виконання ухвали Верховного Судувід 05 лютого 2025 року заявник надав уточнену редакцію касаційної скарги, у якій просив скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року і направити справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова. Також просив звільнити його від сплати судового збору на підставі положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням від 02 листопада 2022 року серія НОМЕР_1 , він звільнений від сплати судового збору, на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України, в силу вимог закону, про що було зазначено в ухвалі від 05 лютого 2025 року про залишення касаційної скарги без руху.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішення з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отриманий засобами поштового зв`язку 15 січня 2025 року, що підтверджується відповідними доказами.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Зважаючи на те, що касаційну скаргу подано в розумний строк після отримання оскаржуваної постанови та її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 грудня 2024 року, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій статті 185 ЦПК України, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень про повернення позовної заяви.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 466/6143/24 за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові про зобов`язання виконати обов`язок в натурі, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Надіслати учаснику справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара