КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 357/8073/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2350/2025Головуючий у суді першої інстанції - Бебешко М.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Кравченко А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ТОВ "Бізнес позика" звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило:

- стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за Договором № 476860-КС-003 про надання кредиту від 02.12.2013, що становить 300 553 грн. 60 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 75000 грн. 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 217614 грн. 60 коп., суми прострочених платежів за комісією у розмірі 7939 грн. 00 коп.;

- стягнути з відповідача на користь товариства сплачений судовий збір у розмірі 3606 грн. 64 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 02.12.2023 між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 476860-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 1 договору ТОВ "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності,а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15012667 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Позивач вказував, що свої зобов'язання за договором товариство виконало та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 75000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий позичальником був вказаний при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за договоромналежним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за договором, чим порушив свої зобов'язання, встановлені договором.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ТОВ "Бізнес позика" в розмірі 191689 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 2300 грн. 26 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 137-144).

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, згідно з яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес позика" заборгованість по нарахованим і несплаченим (простроченим) процентів за користування кредитом у розмірі 108864 грн. 60 коп. В решті рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував на неврахування судом першої інстанції того, що сторони у п. 3.2.2 договору домовилися, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в. п. 3.2.3 та Додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому, сторони погодили, що нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку № 1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.

При цьому, зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було досліджено того, що відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався належним чином, унаслідок чого, починаючи з восьмого дня прострочення першого планового платежу, почалося нарахування процентів за Стандартною ставкою - 2,00000000 %, а саме з 08.01.2023 по 18.05.2024 включно і після 18.05.2024 не нараховувалися (а.с. 148-154).

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено лише позивачем і лише в частині незадоволених позовних вимог про стягнення всієї суми заборгованості по процентам. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.12.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 476860-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 75000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (а. с. 21-29).

Згідно з умовами Договору кредиту строк, на який надається кредит - 24 тижні, комісія за надання кредиту - 11250,00 стандартна процентна ставка в день 2,00%. Термін дії договору до 18.05.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 195000,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 9168,16 %.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Вищевказана інформація також передбачена і в паспорті споживчого кредиту (а.с. 16-20).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.05.2024 у відповідача наявна заборгованість за Договором № 476860-КС-003 про надання кредиту від 02.12.2023 в розмірі 300553 грн. 60 коп., яка складається з: 75000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом; 217 614 грн. 60 коп. - сума заборгованості по відсоткам; 7939 грн. 00 коп. - сума заборгованості за комісією (а.с. 39-42).

Частково задовольняючи вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції взяв до уваги проценти згідно погодженого між сторонами графіку платежів за користування кредитом, що також передбачено в паспорті споживчого кредиту та пропозиції (оферта) укласти договір №458143-КС-001 про надання кредиту.

Колегія суддів не може погодитися із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Частиною1 ст. 1048 ЦК України врегульовано правовідносини, щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Це відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в Постанові від 23.05.2018 по справі №910/1238/17.

Однак, не правильно ототожнювати зміну процентної ставки зі зниженою на стандартну і нарахування процентів за неправомірне користування чужими коштами, як це визначено ст. 625 ЦК України.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, проценти, які нараховуються після спливу строку кредитування, є процентами, які кредитор (позикодавець) має право стягнути з позичальника на підставі ст. 625 ЦК України, є процентами, які нараховуються після спливу строку кредитування і лише у випадку прострочення виконання основного зобов`язання - неповернення суми кредиту за кредитним договором та несплати процентів, нарахованих протягом строку кредитування в строки, визначені в кредитному договорі.

Таким чином, законодавство чітко розрізняє поняття: проценти за користування кредитом - як проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у кредитному договорі та під якими розуміються проценти за правомірне користування кредитними коштами, розмір яких визначається в кредитному договорі та проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Відповідно, враховуючи вищезазначену різну правову природу вказаних процентів, вони не є тотожними за своєю суттю, а відтак, це обумовлює різні правові наслідки можливості їх нарахування та обов`язковості їх нарахування кредитором та сплати боржником.

Так, як вже зазначалося вище, п.п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.7, 2.8 договору передбачено кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 75000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика". Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: вдень 1,15012667, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк дії Договору: до 18.05.2024 року. Орієнтовна вартість наданого кредиту: 195000,00 грн.

Разом з тим, згідно з п. 3.2.2 Договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору.

При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.»

В третьому пункті Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором (п. 3.2.3).

Як вбачається з матеріалів справи, перший плановий платіж згідно нового графіку був здійснений відповідачем вчасно - 16.12.2023. Другий плановий платіж згідно з новим графіком відповідач мав зробити 30.12.2023, однак платіж на погашення кредиту здійснено не було.

Отже, відповідачем встановлений графік погашення заборгованості належним чином не виконувався, унаслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалось нарахування процентів за Стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 08.01.2023 по 18.05.2024 включно і після 18.05.2024 року не нараховувались.

Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 217614 грн. 60 коп. включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15957528% у сумі 18 114 грн. 60 коп. та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% у сумі 199500 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача необхідно стягувати лише частину відсотків за користування кредитними коштами, оскільки позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані у межах строку дії договору, який був встановлений умовами Договору №476860-КС-003 про надання кредиту від 02.12.2023 і закінчувався 18.05.2024.

Отже загальний розмірі процентів, що підлягає сплаті за користування коштами на умовах договору становить - 217614 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційними скарги про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 217614 грн. 60 коп.

При цьому, слід зазначити, що не дивлячись на оскарження та перегляд судового рішення лише в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам, рішення слід скасувати повністю та ухвалити нове по суті пред`явлених вимог, оскільки у резолютивній частині рішення судом зазначена загальна сума стягнення заборгованості без зазначення її складових, що, у свою чергу, утруднить видачу виконавчого документу.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 75000 грн. 00 коп. заборгованості по тілу кредиту, 217614 грн. 60 коп. заборгованості по процентам та 7939 грн. 00 коп. заборгованості за комісією.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3606 грн. 64 коп. та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1958 грн. 40 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" - задовольнити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості по тілу кредиту, 217614 (двісті сімнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 60 коп. заборгованості по процентам та 7939 (сім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп. заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3606 (три тисячі шістсот шість) грн. 64 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1958 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн 40 коп.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", , місцезнаходження: м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, оф. 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24 березня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова