Справа № 396/261/25
Провадження № 2/396/261/25
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Русіної А.А.,

за участі секретаря судового засідання: Новікової Я.О.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 396/261/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №101893018 від 14.01.2022 р. в розмірі 15 433,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.01.2022 р. між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №101893018, підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора. 16.07.2024 р. між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено Договір факторину №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ "Мілоан" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права Вимоги, а останнє приймає належні ТОВ "Мілоан" Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 р., ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 433,60 грн., з яких: 7 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 943,60 грн. - сума заборгованості за відсотками та 490,00 грн. - сума заборгованості за комісією.

ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконує. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у зв`язку з віднесенням даної категорії справ до малозначних.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовних вимогах просила проводити розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 18.03.2025 року через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив про те, що позовні вимоги не визнає повністю, а розгляд справи просить провести без його участі.

У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи зі наступного.

Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 12.01.2010 встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 05.12.2007 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 20).

Зі змісту свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 та додатку до свідоцтва, встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" має право здійснювати фінансову компанію без отримання ліцензії та /або дозволів відповідно до законодавства: факторинг (а.с. 21).

Судом встановлено, що 14.01.2022 р. між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №101893018 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 7 000,00 гривень строком на 21 день, зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 490,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 % від суми кредиту одноразово та процентів за користування кредитом в розмірі 1 293,60 грн., які нараховуються за ставкою 0.88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, тип процентної ставки - фіксована. Дата надання позики 14.01.2022 р., дата повернення позики 04.02.2022 р. (а.с. 6-10).

Згідно графіку погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором №101893018 від 14.01.2022 р., загальна сума платежів за кредитом протягом дії договору складає 8 783 грн. 60 коп. (зв. а.с. 10).

В паспорті споживчого кредиту до Договору №101893018 від 14.01.2022 р. зазначені: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с. 11).

Факт перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів згідно кредитного договору №101893018 в сумі 7 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №38124764 від 14.01.2022 р. (а.с. 12).

16.07.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №16072024, за умовами якого ТОВ "Мілоан" передає ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 14-15).

На підтвердження факту переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованостей позивачем до матеріалів справи долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 р., підписаний Сторонами та скріплений печатками, який є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 16).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за заборгованість за кредитним договором №101893018 у розмірі 15 433,60 грн., з яких: 7 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7 943,60 заборгованість за відсотками та 490,00 грн. заборгованість за комісією (а.с. 17).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матерілів справи вбачається, що 14.01.2022 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Мілоан" було укладено Договір про споживчий кредит №101893018. Сторонами погоджено розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, що підтверджено електронним підписом ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №101893018 від 14.01.2022 р. надано Договір факторингу №16072024 від 16.07.2024 р., укладений між первісним кредитором ТОВ "Мілоан" та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ».

Однак, зазначений вище Договір факторингу наданий суду не в повному обсязі, а саме після аркушу під № 3, який закінчується п. 2.2.2, слідує аркуш під № 9, який розпочинається п. 9.3.

Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12).

Відповідно до зазначених вище договорів факторингу Фактор зобов`язуєтся передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за відповідними договорами факторингу.

Також, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» надало суду акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №16072024 від 16.07.2024 р., однак зазначений акт містить не завершені речення та пусті стрічки (а.с. 16).

Реєстри прав вимог боржників до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 р., який є його невід`ємною частиною, суду не наданий.

Натомість суду наданий витяг з реєстру боржників, який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки первісних кредиторів, що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу (а.с. 17).

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами для підтвердження обставин, на які він посилається, а саме, не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеним договором, що виключає правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ст. 76 ЦПК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за Договором про споживчий кредит №101893018 від 14.01.2022 р. від ТОВ "Мілоан" до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ».

Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором - відмовити.

Судові витрати по справі залишити як фактично понесеними.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення складено 18.03.2025 року.

Суддя: А. А. Русіна