Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача:

- заборгованість за спожиту електричну енергію в лютому 2023 в сумі 10634 грн. 40 коп., інфляційні втрати у розмірі 1416 грн. 92 коп., 3% річних у розмірі 362 грн. 74 коп., витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 834 грн. 72 коп.;

- судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 3028 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно з абз. 3 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та згідно з додатком 3 до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».

За змістом абз. 2 п. 3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року (далі Правил, ПРРЕЕ), у межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг або постачальника «останньої надії» не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг або постачальниками «останньої надії» відповідно.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.8. ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Форма договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір) є Додатком № 6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, та опублікована в електронній формі на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.html.

Згідно з п. 1.1. вказаного вище Договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг і укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, тобто шляхом приєднання, у тому числі вчиненням конклюдентних дій.

Наприкінці 2018 року - на початку 2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» через свій офіційний веб-сайт та засоби масової інформації повідомляло про умови електропостачання і необхідність укладення відповідного договору, в т.ч. прийняття його умов (акцепту) шляхом вчинення конклюдентних дій (п. 2 ст. 642 ЦК України).

З урахуванням наведеного, позивач стверджує, що відповідач приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії та оплати за спожиту електричну енергію, внаслідок чого за об`єктом побутового споживача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, фактично отримуючи послуги електропостачання та будучи завчасно повідомленим про умови та вартість їх надання, ОСОБА_1 не було заявлено жодних заперечень, скарг до ТОВ «Черкасиенергозбут», чим вчинено мовчазну згоду за змістом ч.3 ст.205 ЦК України з умовами публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, текст якого розміщено в електронній формі на офіційному сайті позивача за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.html, який додано в якості додатка до цієї позовної заяви.

Окрім того, позивач вказує, що відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг з відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі.

Відтак, на переконання позивача, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті ними послуги у повному обсязі.

Відповідно до п. 4.12. Правил плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку побутовим споживачем, а також в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Для забезпечення вимог абзацу першого пункту 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», з 01 січня 2019 року функції з розподілу електричної енергії (транспортування електричної енергії мережами оператора системи розподілу, експлуатація та ремонт ліній електропередач, підстанцій, припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, встановлення лічильників електроенергії та фіксація їхніх показів) покладено на ПАТ «Черкасиобленерго».

Таким чином, позивач зазначає, що з 01 січня 2019 року ПАТ «Черкасиобленерго» виступає в якості оператора системи розподілу та є розпорядником даних про обсяги спожитої електричної енергії споживачами, а ТОВ «Черкасиенергозбут», як постачальник універсальних послуг, формує та виставляє споживачам платіжні документи на підставі даних комерційного обліку, отриманих від ПАТ «Черкасиобленерго».

Позивач стверджує, що ТОВ «Черкасиенергозбут» виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта споживання електричної енергії, проте відповідачі всупереч умовам публічного Договору та Правилам не виконали взяті на себе зобов`язання і не здійснювали вчасно та у повному обсязі оплату спожитої електричної енергії.

З урахуванням наведеного, позивач вказує, що за період лютого 2023 року всього електричної енергії обсягом 6330 кВт*год на загальну суму 10634 грн. 40 коп. за вказаний період згідно виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом відокремленого структурного підрозділу «Черкаські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» від 30.08.2024 року №653/29/2024р.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем щомісячно надсилалися ОСОБА_1 платіжні документи для погашення заборгованості за використану електричну енергію, шляхом поміщення їх до поштової скриньки за об`єктом побутового споживача останньої. Крім того, до ОСОБА_1 неодноразово здійснювалися виїзди на адресу з ціллю повідомлення про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію. Також було надіслано вимогу про сплату боргу.

За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Суходольського О.М. від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 20 березня 2025 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачам триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів /а.с. 44-45/.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Зокрема, відповідачу було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем її реєстрації, яку згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень, ОСОБА_1 не отримала, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористалася.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що даний спір виник між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» та відповідачем ОСОБА_1 з підстав споживання останньою електричної енергії, яку постачає позивач, та не сплати коштів за її використання.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14 березня 2018 року (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії).

Частиною першою статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини другої статті 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14 березня 2018 року.

На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Відповідно до вимог частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний:

1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;

2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії;

3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно зі статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі (абзац третій пункту 2.1.5. глави 2.1 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Абзацом другим пункту 2.1.7. глави 2.1 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії унормовано, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до пункту 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг№ 312 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до пункту 1.2.8. Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Пунктом 2.1.2. Правил закріплено, що оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язки індивідуального споживача, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За правилом частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договором постачання електричної енергії, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Як встановлено судом, ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно з абз. 3 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та згідно з додатком 3 до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».

Пунктом 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.

У пункті 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії зазначено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Отже, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач.

Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При цьому, споживачі, які до 31 грудня 2018 року не подали позивачу заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважаються такими, що уклали договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг ТОВ «Черкасиенергозбут» та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.

За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (абз. 1 п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 3.4. Договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні.

За змістом п. 13.1. Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Відповідно до умов п. 3.2.14. Правил роздрібного ринку електричної енергії договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

З огляду на викладене, зважаючи на цивільно-правову природу договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічний договір), виходячи із встановленої у статті 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, враховуючи той факт, що відповідачі, які належним чином повідомлені про розгляд справи, не надали жодних заперечень на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача стосовно укладення із власником житлового будинку договору про постачання електричної енергії.

Той факт, що договір не підписано, не впливає на такий висновок суду, оскільки про прийняття умов договору свідчать конклюдентні дії відповідачів, які полягають у споживанні наданої послуги та часткової її оплати.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , надавались послуги з постачання електричної енергії, яка споживалась користувачами. Власником особового рахунку № НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами статті 67 та частини другої статті 162ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За змістом статті 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Виконавець це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

За змістом пункту 2 частини першої статті 5 вказаного Закону комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до частини першої статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною третьою статті 9 Закону № 2189-VIII унормовано, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 62 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані їй послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, з якою погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц.

Суд констатує, що, приєднавшись до Договору, відповідач взяла на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості спожитої електричної енергії.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію.

Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаної послуги.

Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 недійсним, зміненим, оспореним чи розірваним.

Натомість, відповідач, всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а також умовам укладеного між сторонами Договору, не здійснює оплату за використану електричну енергію у повному обсязі.

Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд констатує, що відповідачка отримувала послуги з постачання електричної енергії, але всупереч вимогам чинного законодавства не здійснює їх оплату у повному обсязі, що сприяє накопиченню боргу та порушує права і законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг відповідач до позивача не зверталася, а тому, дослідивши наведені у позовній заяві аргументи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Черкасиенергозбут» про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (юридична адреса: 18002, м.Черкаси, вул.Благовісна, 166, ) заборгованість за спожиту електричну енергію в лютому 2023 в сумі 10634 грн. 40 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_2 в Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 354507, інфляційні втрати у розмірі 1416 грн. 92 коп., 3% річних у розмірі 362 грн. 74 коп., витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 834 грн. 72 коп. на р/р № НОМЕР_3 в Філії АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн., на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в Філії АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський