Справа № 698/639/24
Провадження № 2/698/14/25
Рішення

(заочне)

Іменем України

10 березня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Калинопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу у Черкаській області Вечірко Наталія Вікторівна, про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент смерті ОСОБА_1 проживали з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Інші особи, які фактично проживали з ними, відсутні.

З повідомлення приватного нотаріуса Вечірко Н.В. від 29.07.2024 року № 242/02-14 позивачу стало відомо, що іншими спадкоємцями, які прийняли спадщину є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки на час відкриття спадщини вони були зареєстровані за місцем проживання спадкодавця.

Згідно довідки Катеринопільської селищної ради №199/02-65 від 10.06.2024 року на момент смерті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , також були зареєстровані: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач стверджує, що вказані особи зареєстровані за вказаною адресою, але фактично не проживають з 2009 року по даний час, що підтверджується Актом обстеження про факт не проживання осіб за місцем реєстрації від 26.06.2024 року.

Позивач просить суд встановити факт, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , його доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживали за зареєстрованим місцем проживання, а сааме: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Замковенко В.М., подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення повісток. В подальшому, суд здійснив виклик відповідачів відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Третя особа представника в судове засідання не направила, звернулась до суду з заявою, згідно якої просить суд розглянути справу без участі її представника.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З відомостей, що містяться у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 19.05.1984 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 уклали шлюб 19.05.1984 року, про що складено актовий запис за № 17. Після укладення шлюбу позивач отримала прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.9).

З відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 24.01.2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Катеринопіль, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 24.01.2024 року № 26 (а.с. 10).

Згідно повідомлення нотаріуса Вечірко Н.В. від 29.07.2024 року № 242/02-14 вбачається, що приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу у Черкаській області Вечірко Н.В. було відкрито спадкову справу щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 за № 89/2024. Також вбачається, що іншими спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно відомостей довідки Катеринопільської селищної ради №199/02-65 від 10.06.2024 року, на момент смерті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , також були зареєстровані: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

З Акту обстеження про факт не проживання осіб за місцем реєстрації складеного 26.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживають з 2009 року по даний час (а.с. 14).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що є сусідкою позивача. Свідку відомо, що ОСОБА_2 і ОСОБА_10 починаючи з 2009 року не проживають у селищі Калинопіль (бувший Катеринопіль), бо виїхали на постійне місце проживання до м. Макіївка, Донецької області. Де вони зараз свідку невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, які є в цілому аналогічними із свідком ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013.).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в судовому засіданні встановлено факт, що на час відкриття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Катеринопіль, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 24.01.2024 року № 26, доньки останнього - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживали за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Встановлення даного факту матиме юридичні наслідки для оформлення спадкових прав позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 280, 282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу у Черкаській області Вечірко Наталія Вікторівна, про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що на час відкриття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Катеринопіль, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 24.01.2024 року № 26, доньки останнього - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживали за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Баранов О.І.