Дата документу 18.03.2025 Справа № 335/5071/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5071/24
Провадження №22-з/807/31/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,
секретарВолчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки», ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коваля Максима Олеговича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича на додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2025 року та представника ОСОБА_1 адвоката Коваля Максима Олеговича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року та на додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про визнання трудових відносин припиненими, про зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації, зобов`язання видати трудову книжку, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про визнання трудових відносин припиненими, про зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення та компенсації, зобов`язання видати трудову книжку, залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2025 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цій справі, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» судові витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвокат Вишняков Дмитро Олександрович подав апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Коваль Максим Олегович подав апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коваля Максима Олеговича задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року у цій справі скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про визнання трудових відносин припиненими, про зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації, зобов`язання видати трудову книжку задоволено частково. Визнано припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки», за ініціативою працівника ОСОБА_1 в порядку ст. 38 КЗпП України з 24 липня 2023 року. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з 24 липня 2023 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 37600,00 грн. з урахуванням обов`язкових податкових відрахувань та зборів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 60538,23 грн., з урахуванням обов`язкових податкових відрахувань та зборів, компенсацію за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у розмірі - 384,67 грн. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» видати ОСОБА_1 трудову книжку. В решті позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 4844,80 грн., та за подання апеляційної скарги у розмірі 5813,76 грн., а всього 10658,56 грн.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» задоволено частково. Додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2025 року у цій справі скасовано та ухвалено нову постанову, якою заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвоката Вишнякова Д.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про визнання трудових відносин припиненими, про зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації, зобов`язання видати трудову книжку залишено без задоволення.

26 лютого 2025 року представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвокатом Вишняковим Д.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що за результатами розгляду апеляційних скарг вимоги позову задоволено частково, а тому товариство має право на компенсацію витрат на правничу допомогу, які понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн.

03 березня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коваля Максима Олегович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі. В заяві зазначено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на правничу допомогу, у зв`язку чим, ним було укладено договір з адвокатом Ковалем М.О. Витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанціїсклали 8000,00 грн. І з огляду на те, що про наявність судових витрат було заявлено за текстом апеляційної скарги, крім того надано підтверджуючі документи є підстави для прийняття додаткової постанови у справі щодо стягнення зазначених витрат.

Згідно заперечень наданих представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвокатом Вишняковим Д.О., відповідач у справі проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечує, просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, а у разі ухвалення такого рішення просить стягнути 4840,00 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, за текстом відзиву на апеляційну скаргу представником Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвокатом Вишняковим Д.О. зазначено про понесення витрат на правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в апеляційній інстанції у розмірі 9000,00 грн. та заявлено про необхідність стягнення таких витрат.

Відповідно до заяви від 26.02.2025 року представником Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвокатом Вишняковим Д.О. зазначено про необхідність ухвалення у справі додаткового рішення і стягнення з позивача на користь товариства витрат на правничу допомогу надану під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн.

На підтвердження повноважень адвоката Вишнякова Д.О. було надано ордер на надання правничої допомоги серія АР №1218250; посвідчення адвоката України відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001154 від 29.06.2016р.; договір про надання правничої допомоги від 14.06.2024 року; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2024 року, від 25.02.2025 року на загальну суму 8000,00 грн; довідку про отримання грошових коштів за надання правничої допомоги ТОВ «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на стадії апеляційного провадження у справі ЄУН 335/5071/24 у розмірі 8000,00 грн.

За текстом апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коваля М.О. вказує про необхідність розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. У заяві про ухвалення додаткового рішення від 03.03.2025 року представник просить відшкодувати витрати на правничу допомогу понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн.

На підтвердження повноважень адвоката Коваля М.О. було надано ордер на надання правничої допомоги серія АО №1144404; договір №30/09/2024 про надання правової допомоги від 30.09.2024р.; додаток №2 до договору №30/09/2024 про надання правової допомоги від 30.09.2024р, від 20.12.2024р.;акт приймання-передачі послуг №2 по договору №30/09/2024 про надання правової допомоги від 30.09.2024р, від 28.02.2024р. на загальну вартість 8000,00 грн.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи надані заявниками докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог щодо необхідності прийняття додаткової постанови у справі з метою вирішення питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені заявниками у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

За результатами розгляду апеляційної скарги, вимоги апелянта ОСОБА_1 щодо скасування рішення суду першої інстанції від 17 грудня 2024 року, задоволені у повному обсязі. Що стосується вимог позову, то вони задоволені за всіма пунктами з коригуванням сум стягнення, тому в даному випадку при вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» - адвокатом Вишняковим Д.О., зважуючи на позицію у справі пов`язану із необхідності повної відмови у задоволенні позову, підлягає застосуванню п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, і у задоволенні вимог відповідача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції слід відмовити.

Що стосується вимог ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коваля М.О., то з урахуванням корегування сум заявлених до стягнення в бік їх зменшення у справі, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою частково задовольнити заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коваля М.О. щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» про ухвалення додаткового рішення у цій справі залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коваля Максима Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цій справі задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-технічний центр промислової безпеки» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 20 березня 2025 року.

Головуючий С. В. Кухар
судді: І. В. Кочеткова
Г.С. Подліянова