ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2108/24

Провадження № 22-ц/820/555/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: представника позивача, Куца В.В. як відповідача і як представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/2108/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року в складі судді Сагайдак І.М. у цивільній справі за позовом Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулося до суд з позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно 6079 грн. 60 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 . КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання житлового будинку за вказаною адресою, однак відповідачі на порушення вимог ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України отриманих послуг не оплачують, через що станом на 01 червня 2024 року у них виникла заборгованість перед позивачем за отримані послуги з теплопостачання в розмірі 6079,60 грн., з яких: 506,11 грн функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, 4533,25 грн опалення місць загального користування, 1040,24 грн абонентська плата.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 солідарно на користь комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради 6079 грн 60 коп заборгованості за послуги з теплопостачання, яка утворилася станом на 01 червня 2024 року, вирішено питання щодо стягнення судового збору.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, при цьому заявник посилався, що 10 вересня 2024 року Старокостянтинівським районним судом було винесено заочне рішення без його участі та якого він не отримував. Як не отримував жодних документів у даній справі та не міг бути присутнім в судовому засіданні з поважних причин, оскільки з 01 травня 2022 року проживає в місті Кракові (Польща) та навчається в Ягелонському університеті. Дані обставини підтверджуються довідкою з Університету та квитками на проїзд із міста Хмельницького до Перемишля 30.04.2022 року, квитком із Перемишля до Кракова 01.05.2022 року. З того часу він не повертався в Україну, оскільки в іншому випадку вже не зміг би виїхати в Польщу для продовження навчання. Про рішення суду першої інстанції дізнався лише 10 січня 2025 року, через додаток Дія, коли отримав повідомлення про те, що відкрито виконавче провадження щодо стягнення з нього боргу на користь позивача та судового збору.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки судом не прийнято до уваги обставини на які він посилався при подачі заяви про перегляд заочного рішення. Вказує, що з 01 травня 2022 року він проживаю в місті Кракові (Польща), де навчається в Ягелонському університеті. Про дане рішення він дізнався лише 10 січня 2025 року, коли в додаток Дія надійшло повідомлення про те, що відкрито виконавче провадження щодо стягнення боргу на користь позивача та судового збору. 13 січня 2025 року через систему Електронний суду він направив заяву про перегляд заочного рішення, а також заяву про переведення справи в електронному вигляді для ознайомлення. 14 січня 2025 року в його кабінеті Електронного суду з`явилася справа та заочне рішення і тоді отримав змогу подати заяву про перегляд цього заочного рішення, а також подавати інші процесуальні документи. 14 та 15 січня 2025 року він зміг подати додаткові докази та обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду. Однак, 20 січня 2025 року в системі Електронного суду була зареєстрована ухвала суду від 17 січня 2025 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення через відсутність клопотання про поновлення строку, однак суд не прийняв до уваги, що підстави для такого поновлення були зазначені у самій заяві про перегляд.

Тому ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 17 січня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 28 червня 2024 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулося до суд з позовом до відповідачів, в тому числі і апелянта, про стягнення з них солідарно 6079 грн. 60 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання.

Ухвалою суду від 05 липня 2024 року Старокостянтинівським районним судом відкрито провадження в даній справі, призначено розгляд справи на 10 годину 30 хвилин 10 вересня 2024 року.

За зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 було направлено судову повістку, яка була отримана його батьком, в зв`язку з чим ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заочним рішенням суду від 10 вересня 2024 року позов було задоволено.

Копія даного заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2024 року була направлена відповідачу ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання 16 вересня 2024 року за вих.№11679/2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення, яке повернулось на адресу суду 24 вересня 2024 року, копія заочного рішення суду від 10 вересня 2024 року була вручена відповідачу ОСОБА_1 19 вересня 2024 року, що підтверджується відповідною відміткою про вручення судового рішення (а.с.38).

Згідно статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

За нормами ч.ч. 5. 6 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст.ст. 126, 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 вказано, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи копія заочного рішення суду від 10 вересня 2024 року була вручена відповідачу ОСОБА_1 19 вересня 2024 року, що підтверджується відповідною відміткою про вручення судового рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник не навів суду достатніх та переконливих доказів наявності поважних причин, пропуску строків на подачу заяви про перегляд заочного рішення, передбачених ст. 284 ЦПК України.

До заяви про перегляд заочного рішення апелянт додав довідку Ягелонського університету в Кракові від 30 березня 2022 року, відповідно до якої він навчався у вказаному університеті у період з 01.10.2020 по 31.10.2023. Таким чином суду не було надано підтверджуючих документів навчання апелянта в Республіці Польща в 2024 році.

Надані посадочні документи на потяг з м. Хмельницького до м. Перемишль (Польща), а також з м. Перемишль до м. Краків, датовані 2022 роком і лише підтверджують факту виїзду апелянта в Республіку Польща в 2022 році, проте як правильно зазначив суд першої інстанції зазначені посадочні документи жодним чином не свідчать про те, що апелянт після 2022 року не повертався на територію України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається

Доводи апеляційної скарги, що апелянт заочне рішення суду від 10 вересня 2024 року не отримував, як не отримував жодних документів у даній справі, не міг бути присутнім в судовому засіданні з поважних причин, оскільки з 01 травня 2022 року проживає в місті Кракові (Польща) та навчається в Ягелонському університеті, що підтверджуються довідкою з Університету та квитками на проїзд із міста Хмельницького до Перемишля 30.04.2022 року, квитком із Перемишля до Кракова 01.05.2022 року слід відхилити.

Дані доводи фактично зводяться до обґрунтувань апеляційної скарги тими ж обставинами, що і у заяві про перегляд заочного рішення і незгоди апелянта з висновками суду, яким надана належна правова оцінка судом першої та апеляційної інстанцій.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 березня 2025 року.

Судді А.М. Костенко Р.С. Гринчук Т.В. Спірідонова