У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про видачу дубліката виконавчого листа

18 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

за участі: секретаря судового засідання Швидкої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області заяву ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 707/434/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

10 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області із заявою про видачу про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 707/434/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Вказана заява обґрунтована тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2020 року позов позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задоволено.

В подальшому, на виконання вказаного рішення Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист та заявник подала його до Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області.

Заявник вказує, що у Черкаському відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області виконавчий лист було втрачено.

З урахуванням наведеного, заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа.

18 березня 2025 року заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також просила суд задовольнити її заяву в повному обсязі.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Із заявами, клопотаннями, у тому числі про відкладення розгляду справи, не звертався.

З урахуванням наведеного, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про видачу дубліката виконавчого листа та додані до неї документи, дослідивши матеріали цивільної справи № 707/434/20, вважає необхідним зазначити наступне.

Так, з матеріалів справи установлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої без реєстрації по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

На виконання вказаного рішення, Черкаським районним судом Черкаської області 06 липня 2020 року видано виконавчий лист.

З копії листа державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) В.О. Капшитар № 10731 від 10 березня 2025 року вбачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої без реєстрації по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, було втрачено під час пересилки.

Також із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 20 листопада 2021 року судом встановлено, що заявник змінила прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

З урахуванням наведеного, суд констатує, що, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник навела достатні підстави вважати, що оригінал виконавчого документа втрачено в ході примусового виконання державною виконавчою службою.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Вищевказані висновки були висвітлені 13 січня 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-12454/10, провадження № 61-14491св19 (ЄДРСРУ № 86903658), 08 січня 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 760/6367/18, провадження № 61-7357св19 (ЄДРСРУ № 86828286) та у справі № 2-5171/10, провадження № 61-16396св19 (ЄДРСРУ № 86828290).

При цьому, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд і однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку, в силу вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують як джерело права.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

До того ж, стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» від 28 липня 1999 року, § 63; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Згідно підпункту 17 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 3 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відтак, суд констатує, що заява про видачу дубліката виконавчого листа, який втрачено, подана у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

З огляду на викладене, враховуючи надані заявником докази, проаналізувавши матеріали справи та зазначені у заяві обставини, беручи до уваги, що виконавчий лист було втрачено в ході примусового виконання відділом виконавчої служби, зважаючи на те, що рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не виконується з незалежних від стягувача причин, з метою захисту законних прав дитини та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання ще не закінчився, суд дійшов висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись підпунктом 17 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 258, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 707/434/20 задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 707/434/20, про стягнення з:

- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої без реєстрації по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. В. Морозов