2/465/430/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.03.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю: секретаря Лозинського Т-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення коштів, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 звернулась в центр зайнятості в пошуках роботи. Відповідно до наказу Львівського міського центру зайнятості відповідачу було надано статус безробітного з 19.01.2021 року і було призначено допомогу з безробіття з 19.01.2021 року та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Допомога по безробіттю ОСОБА_1 виплачувалась з 19.01.2021 року по 15.10.2021 року. В процесі розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було складено акт № 695 від 14.12.2021 року, яким встановлено, що в період перебування на обліку у Львівському міському центрі зайнятості безробітна ОСОБА_1 виконувала роботи ТзОВ «Мінпрод Галичина» згідно цивільно правових договорів з 01.09.2021 по 30.09.2021, з 01.10.2021 та з 01.11.2021 по 30.11.2021. В результаті повідомлення ОСОБА_1 спеціалістів Львівського міського центру зайнятості про укладення договору, відповідач безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримувала допомогу з безробіття у сумі 7 128,90 грн. за період з 01.09.2021 року по 15.10.2021, оскільки належала до зайнятого населення. 16.12.2021 року ОСОБА_1 листом направлено повідомлення №10-4158/22 від 16.12.2021 року щодо відшкодування коштів. Отримавши повідомлення, відповідач частково 21.01.2022 року оплатила 1 128,90 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.10.2022 року відкрито провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.02.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14.06.2023 року замінено позивача у справі з «Львівського міського центру зайнятості» на «Львівський обласний центр зайнятості».

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду, шляхом надсилання судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання, яка повернулась на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд звертає увагу, що відповідачкою неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 з покликанням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за не надіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін.

Відзив на адресу суду від відповідача не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування) (ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»).

Судом встановлено, що 19.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної та із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Згідно акту №695 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» від 14.12.2021 року,

ТзОВ «Мінпрод Галичина» уклали договори підряду з ОСОБА_1 на виконання робіт з відкривання дверей та зустрічі клієнтів та провадження їх у зал закладу громадського харчування з 01.09.2021 до 30.11.2021 року.

В матеріалах справи містяться договори підряду від 01.09.2021 року, 01.10.2021 року, 01.11.2021 року, укладені між ОСОБА_1 та ТзОВ «Мінпрод Галичина».

16.12.2021 року ОСОБА_1 листом направлено повідомлення №10-4158/22 від 16.12.2021 року щодо відшкодування коштів. Яке стверджується представником позивача відповідач відшкодувала грошові кошти в сумі 1 128,90 грн.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством тощо.

Відповідно п.8 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятості населення», реєстрація у центрі зайнятості припиняється у разі встановлення Факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг що мав місце протягом періоду реєстрації.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», безробітні, зобов`язані своєчасно подати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, шо впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В результаті надання недостовірних даних для отримання статусу безробітної особи, ОСОБА_1 , а саме неповідомлення спеціалістів Львівського обласного центру зайнятості про перебування у трудових відносинах з ТзОВ «Мінпрод Галичина», відповідач безпідставно отримувала допомогу з безробіття у сумі 6 000,00 грн.

Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову підлягає стягненню з відповідача.

Згідно платіжного доручення №1091 від 06.09.2022 року, позивачем при звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., а тому з урахуванням вказаних норм сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4,12,13,141,247,263,265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення коштів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського обласного центру зайнятості 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню сплаченого судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Сторони:

Позивач: Львівський обласний центр зайнятості, , адреса: 79060, м. Львів, вул. Княгині Ольги, 122;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ванівський Ю.М.