Справа № 565/2758/24
Провадження № 2/565/133/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування -,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області про визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору міни від 26.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. за реєстровим номером №3016.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.06.1984 року було зареєстровано шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в віці 51 років дружина позивача померла.

Позивач є спадкоємцем по закону після смерті своєї дружини та прийняв її спадщину. Спадкову справу було заведено на підставі поданої ним заяви до нотаріальної контори. Вказані обставини підтверджуються витягом зі спадкового реєстру про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 62063736 (№ 4/2018 року - у справі нотаріуса) від 24.02.2018 року та довідкою про коло спадкоємців, виданою нотаріусом 06.12.2024 року за вих. № 227/01-16.

Окрім іншого майна позивач прийняв в спадщину частку в нерухомому майні, яке набуте ними з дружиною в шлюбі на праві спільної сумісної власності, але оформлене на ім`я позивача.

Зокрема, до обсягу спадкового майна дружини належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 . Так, в даній квартирі 1/2 частка належить позивачу, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору міни квартири від 26.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. за реєстровим номером № 3016.

Водночас титульним власником 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_2 є позивач, ОСОБА_1 . Однак оскільки вказане нерухоме майно набуто ними з дружиною під час шлюбу, тому належить їм на праві спільної сумісної власності, хоч записано на ім`я одного з подружжя.

Після вивчення поданих документів щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку в указаному майні, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі відповідного свідоцтво по причині неможливості встановлення з поданих документів конкретного складу спадкового майна, оскільки таке нерухоме майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка покійної не визначена.

При цьому нотаріус повідомила, що таке питання має вирішуватись в судовому порядку.

На підставі викладеного, наразі позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку дружини в належній їм квартирі АДРЕСА_2 оскільки така частка за життя дружини не була визначена.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Територіальна громада міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якому він просив справу розглянути без участі представника Вараської міської ради Рівненської області , за наявними матеріалами у справі, проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 02 червня 1984 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 02 червня 1984 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 02 червня 1984 року зроблено запис за №9. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 .

Відповідно до договору міни серії НВІ № 853837, посвідченого 26 листопада 2016 року приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. та зареєстрованого в реєстрі за №3016, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 поміняли належну їм квартиру АДРЕСА_1 на (в рівних частках по частці кожному) квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 26 листопада 2016 року за ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №74078901 від 26.11.2016.

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається з частини першої статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином, 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 29 вересня 2017 року Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

З урахуванням наведеного, позивач оформити належним чином спадщину після смерті дружини ОСОБА_2 не має можливості, оскільки під час набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність подружжя квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , не було визначено розмір часток кожного із співвласників.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 Цивільного процесуального України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Із змісту позовної заяви вбачається, що відсутність визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру позбавляє можливості позивачу отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у позасудовому порядку.

Таким чином, позивач звернувся до суду із метою захисту свого спадкового права.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з приписів статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частинами першою, другою статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Як вбачається із частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виходячи з наведених норм матеріального права, 1/2 частина квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_4 належала на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору міни серії НВІ №853837, посвідченого 26 листопада 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. за реєстровим номером № 3016.

За відсутності домовленостей та шлюбного договору між співвласниками щодо розміру частки кожного з них у спільному майні подружжя законом презюмується рівність часток дружини та чоловіка у праві спільної сумісної власності подружжя.

У зв`язку з цим правильним є застосування принципу рівності часток співвласників при визначенні часток у спільній сумісній власності подружжя, які не визначені за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином, частка співвласника нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , становить одну другу її частки, тобто 1/4 частки квартири в цілому.

За змістом частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 570/997/19, для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

згідно з копією довідки нотаріусча про коло спадкоємців від 06.12.2024, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спадшщини, яка відкрилась у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і єдиним спадкоємцем першої черги за законом, прийняв у встановленому законом порядку спадщину, нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що невизначена частка спадкодавця ОСОБА_2 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , то необхідно визнати право власності за позивачем на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що залишилася як спадок після смерті його дружини ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: № НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Територіальна громада міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області, , місцезнаходження: Рівненська область, Вараський район, м. Вараш, м-н Незалежності, 1.

Суддя І.Ю.Зейкан