ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3841/25
провадження № 2-н/753/311/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародна академія екології та медицини» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародна академія екології та медицини» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародна академія екології та медицини» на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 123 345,36 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 121 702,59 грн.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пункт 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

За правилами цивільного процесуального законодавства заява про видачу судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 163 ЦПК України.

У наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

В той же час, із долучених до заяви документів убачається спір між стягувачем та боржником щодо розміру належних до виплати сум заробітної плати, що виключає правові підстави для видачі судового наказу щодо їх стягнення, оскільки за умов ст. 161 ЦПК України, такі суми заробітної плати мають бути нараховані працівнику, але не виплачені роботодавцем і щодо розміру таких належних до виплати сум заробітної плати між працівником та роботодавцем відсутній спір.

Відтак суддя приходить до висновку, що з заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не вбачається безспірність вимог.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Як вже було встановлено, в порушення вимог ст. 163 ЦПК України до заяви не додано документів, що вказують на розмір нарахованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, які б підтверджували обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю, що за таких обставин необхідно відмовити у видачі судового наказу.

За ч.2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародна академія екології та медицини» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА