Справа № 193/400/25
Провадження № 2-з/193/8/25
У Х В А Л А

іменем України

20 березня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2025 представник заявника ОСОБА_1 звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_2 до ТОВ «Агро Лайт» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди б/н від 03.01.2023 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 12:252:838:00:02:001:0027.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 7,2611 га за кадастровим номером 12:252:838:00:02:001:0027, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам`янської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області.

Вказує, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав, 03.01.2023 між ОСОБА_2 та ТОВ "Агро Лайт" укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки.

Так згідно до п. 9 зазначеного договору, за користування вказаною земельною ділянкою Орендар має сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 19000 грн. на рік. Проте, жодні умови договору оренди земельної ділянки орендарем не виконуються, орендар використовує орендовану земельну ділянку у власних цілях з метою збагачення.

Окрім того, представник заявника наголошує на тому, що ОСОБА_2 26.10.2022 вибула за межі території України, і фізично не могла укласти зазначений вище договір оренди земельної ділянки 03.01.2023, більш того, підпис який мається у вказаному договору вчинений не нею, а має ознаки наближеного її підпису тож, вважає такі діяння ТОВ "АгроЛайт" протиправними.

Тому просила забезпечити майбутній позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії ТОВ «Агро Лайт» (обробка, посів культур, посів, тощо) на земельній ділянці кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0027, загальною площею 7,2611 га, яка знаходиться на території Кам`янської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2024 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 7,2611 га. з кадастровим № :02:001:0027, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам`янської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області.

Окрім того, із цього ж самого витягу вбачається, що 04.01.2023 було зареєстровано договір оренди б/н, укладений 03.01.2023 між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро Лайт», строком на 7 років. Строком його дії до 03.01.2030 (а.с.8).

Згідно п. 9 договору оренди земельної ділянки б/н від 03.01.2023 визначено орендну плату у розмірі 19 000 грн на рік. (а.с. 5).

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу позивача та про належність йому майна, про відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представник заявника просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборони вчиняти будь-які дії та виконувати будь - які роботи, пов`язані з обробкою та використанням належної ОСОБА_2 земельної ділянки.

Даний вид забезпечення позову застосовується у разі необхідності обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З метою мінімізації можливих зловживань із забезпеченням позову, слід враховувати вимоги процесуального законодавства, зокрема: по-перше, суду має бути надане підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, по-друге, забезпечення позову має бути обґрунтованим, тобто заявник повинен обґрунтувати, чому невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та як саме, по-третє, вид забезпечення позову повинен бути відповідати позовним вимогам та їхньому обсягу.

Так згідно матеріалів заяви ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, також відповідних доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду не надано.

Самі лише припущення заявника стосовно того, що подальші можливі дії відповідача будуть спрямовані на подальше використання її земельної ділянки в господарській діяльності вказаного товариства не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

При зверненні до суду із даною заявою представник заявника не навела достатніхта обгрунтованих підстав забезпечення позову саме шляхом заборони вчиняти певні дії ТОВ «Агро Лайт» відносно належній їй на праві власності земельній ділянці. Не надала належних та достатніх доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Проаналізувавши вимоги законодавства, суд доходить до переконання, що представником заявником не надано переконливих доказів на підтвердження доводів заяви, а тому неможливо встановити чи не буде обраний захід забезпечення позову фактичним втручанням в господарську діяльність та чи не спричинить така заборона негативні наслідки (наприклад, втрату чи знищення врожаю, чи інших доходів, які могли бути отримані від збору врожаю чи іншого обробітку землі тощо, зважаючи на те, що представником заявника не надано доказів, що на час звернення до суду з цією заявою спірна земельна ділянка не засіяна відповідачем будь-якою озимою культурою), які у подальшому можуть призвести до зустрічної вимоги до власника земельної ділянки щодо стягнення упущеної вигоди.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Агро Лайт» вчиняти будь-які дії стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0027 площею 7,2611 га, не містить достатньо обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд може дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності, співмірності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб, а відтак у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.81,149-154,247,353ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому такої ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 20.03.2025.

Суддя О. В. Томинець