Справа № 127/357/25
Провадження № 2/127/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 20.08.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 431.

Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісією, що передбачена кредитним договором.

Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідачки, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника як це передбачено умовами кредитного договору.

28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить 132 463,98 грн. яка складається з : суми боргу по тілу кредиту становить - 70338,55 грн., суми боргу по відсоткам 1,43 грн., борг по комісії 62 124,00 грн.

Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Просили суд, в уточненій заяві, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 127 963,3 грн. яка складається з : суми боргу по тілу кредиту становить - 70338,55 грн., суми боргу по відсоткам 1,38 грн., борг по комісії 57 624,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням.

12.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч.1 та ч.2 ст. 1 1 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.

За таких обставин положення пункту 1.2 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними.

Крім того, вказала, що нею було повідомлено представнику банку про те, що вона не має можливості оплачувати кредит, так як крім аліментів на дитину, не має доходу і просила здійснити реструктуризацію заборгованості, позивачу повідомили, щоб вона заплатила хоча б якусь суму і тоді зможе розглядатись питання, щодо часткового списання заборгованості. 12.12.2024 року позивач сплатила 4 500,00 грн., які не враховані в розрахунку.

Просила суд, відмовити в задоволені позовних вимог.

24.02.2025 року надійшла відповідь на відзив, у якій вказано, що згідно з п.1.2 Кредитного договору Кредит надається на наступних умовах: Сума Кредиту 74 400,00 (сімдесят чотири тисячі чотириста гривень 00 коп.); Строк кредитування 60 місяців; Кінцева дата повернення Кредиту: 20 серпня 2026 р.; Цільове призначення: на споживчі потреби; Процентна ставка за користування. Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за Кредитом у розмірі: 0,001% річних; Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 20.08.2021 по 19.12.2022 - 4,5% від Суми Кредиту, з 20.12.2022 по 19.03.2024 - 3,5% від Суми Кредиту, з 20.03.2024 по 19.06.2025 - 2,5% від Суми Кредиту, з 20.06.2025 по 20.08.2026 - 1,4% від Суми Кредиту.

У разі не повернення Суми Кредиту в терміни, встановлені Договором (в дати, передбачені Графіком платежів, в Кінцеву дату повернення Кредиту, або іншу дату, визначену Банком у письмовій вимозі у випадку порушення Клієнтом умов Договору), Клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за порушення грошового зобов`язання (згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) в розмірі 56.00% процентів річних від простроченої заборгованості за Кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості на рахунок НОМЕР_1 . Умови, визначені в цьому пункті, є Істотними умовами Договору.

У період з 28.03.2024 року (дата укладення договору факторингу) по 04.01.2025 року (дата звернення до суду) жодна комісія не нараховувалась.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 20.08.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 431 (а.с.37-38).

Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісією, що передбачена кредитним договором.

Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідачки, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника як це передбачено умовами кредитного договору.

28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором (а.с.21-24).

Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно витягу з реєстру боржників заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 132 463,98 грн. яка складається з : суми боргу по тілу кредиту становить - 70338,55 грн., суми боргу по відсоткам 1,43 грн., борг по комісії 62 124,00 грн. (а.с.14).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.03.2024року,заборгованість ОСОБА_1 становить: 132 463,98 грн. яка складається з : суми боргу по тілу кредиту становить - 70338,55 грн., суми боргу по відсоткам 1,43 грн., борг по комісії 62 124,00 грн. (а.с.15-16).

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором № 431.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 57624,00 грн. суд зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Разом з тим, відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно з частиною 6статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, в пункті 1.2 Кредитного договору № 431 щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена в розмірі: з 20.08.2021 по 19.12.2022 - 4,5% від Суми Кредиту, з 20.12.2022 по 19.03.2024 - 3,5% від Суми Кредиту, з 20.03.2024 по 19.06.2025 - 2,5% від Суми Кредиту, з 20.06.2025 по 20.08.2026 - 1,4% від Суми Кредиту.

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 7 графіку). Загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 20.08.2021 року до 20.08.2026 року складає 132 804,00 грн.

Встановивши у Кредитному договорі № 431 від 20 серпня 2021 року сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, що у загальному розмірі складає 132 804,00 грн., банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику.

У преамбулі Кредитного договору № 431 від 20 серпня 2021 року визначено, що інші умови, які не визначені в договорі, зазначені в Універсальному договорі банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у ПАТ «Банк Кредит Дніпро», які розміщені на сайті: www.creditdnepr.com.ua. Разом з тим, стороною позивача не надано до суду для дослідження зазначений у договорі Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у ПАТ «Банк Кредит Дніпро», з якого можливо було б встановити зміст та перелік зазначених послуг (сплати комісії за надання кредиту).

Отже, розмір комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими.

Таким чином, встановивши, що банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто положення пункту 1.2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 листопада 2023 року в справі № 216/7637/21, від 09 лютого 2024 року в справі № 337/3703/22, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада2023 року в справі № 204/224/21.

Відповідно до положень ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, доходить висновку, що вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за № 431 від 20 серпня 2021 року за комісією за обслуговування кредиту у сумі 57 624,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемним.

Згідно з ч. 3ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Цикл Фінанс» та Адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною було укладено Договір про надання правничої допомоги №43453613 від 18 вересня 2024 року у зв`язку з чим ТОВ «Цикл Фінанс» було понесено відповідні витрати для звернення до суду.

Загальна сума понесених витрат за надані послуги Адвоката становить 6000,00 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, витрати на правову допомогу слід задовольнити пропорційно в розмірі 3298,11 грн. (70 339,93*6000/127 963,93= 3298,11 грн.).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1331,55 грн. пропорційно до задоволення вимог.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 526, 527, 530, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» () заборгованість за кредитним договором № 431 від 20 серпня 2021 року в сумі 70 339, 55 грн. (сімдесят тисяч триста тридцять дев`ять грн. 55 коп. ), судовий збір у розмірі 1 331,55 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 298,11 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 18.03.2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя: