РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

Справа № 495/10465/23

Номер провадження 2/495/1526/2025

10 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Кракатиця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.09.2008 року укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіною Л.С., відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 88,1 кв.м., житловою площею 50 кв.м., який належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 11.04.2008 року, на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №314 від 26.03.2008 року, шляхом продажу вказаного майна на публічних торгах за початковою ціною, яка визначена на підставі оцінки майна на рівні не нижче за звичайних ринкових цін з метою задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» в загальній сумі 398 700 грн..

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

02.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків останнього є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/9255/9/22323, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним догором, 02.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С., зареєстрований в реєстрі за №3929, відповідно до умов якого відповідач передає в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 88,1 кв.м., житловою площею 50 кв.м., який належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 11.04.2008 року, на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №314 від 26.03.2008 року. Предметом іпотеки забезпечені всі зобов`язання позичальника перед іпотекодржателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору, який забезпечений іпотекою згідно з договором іпотеки. 02.06.2020 року між ПАТ «Фідобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №б/н., згідно якого, у відповідності ст.ст.512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України, ПАТ «Фідобанк»» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» прийняло право вимоги за кредитним договором №014/9255/9/22323 від 02.09.2008 року та договором іпотеки. Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» перейшли всі права ПАТ «Фідобанк»» щодо права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №014/9255/9/22323 від 02.09.2008 року та договором іпотеки. Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання виникла заборгованість у розмірі 1 395 502,32 грн.. Відповідно до оцінки нерухомого майна від 06.09.2023 року вартість предмета іпотеки складає 398 700 грн.. Посилаючись на наведене, банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.09.2008 року укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіною Л.С., відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 88,1 кв.м., житловою площею 50 кв.м., який належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 11.04.2008 року, на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №314 від 26.03.2008 року, шляхом продажу вказаного майна на публічних торгах за початковою ціною, яка визначена на підставі оцінки майна на рівні не нижче за звичайних ринкових цін з метою задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» в загальній сумі 398 700 грн..

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 29.09.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся, доказів на заперечення обставин, які викладені у позові у вигляді відзиву не надав, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

02.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків останнього є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/9255/9/22323, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 02.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С., зареєстрований в реєстрі за №3929, відповідно до умов якого відповідач передає в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 88,1 кв.м., житловою площею 50 кв.м., який належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 11.04.2008 року, на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №314 від 26.03.2008 року.

Предметом іпотеки забезпечені всі зобов`язання позичальника перед іпотекодржателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору, який забезпечений іпотекою згідно з договором іпотеки.

02.06.2020 року між ПАТ «Фідобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №б/н., згідно якого, у відповідності ст.ст.512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України, ПАТ «Фідобанк»» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» прийняло право вимоги за кредитним договором №014/9255/9/22323 від 02.09.2008 року та договором іпотеки.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст.514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» перейшли всі права ПАТ «Фідобанк»» щодо права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №014/9255/9/22323 від 02.09.2008 року та договором іпотеки.

Згідно п.1.1. частини №2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний своєчасно повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, які визначені у кредитному договорі.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

В порушення умов кредитного договору, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів розмірі та строк відповідачем не відбувається.

Відповідно до п.1.9.1. частини № НОМЕР_1 кредитного договору, незважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов`язань за кредитним договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3. та ст.3 кредитного договору), та/або умов договору іпотеки. При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати направлення відповідної вВимоги.

Керуючись п.1.9.1. кредитного договору, у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, позичальникові та майновому поручителю кредитором було направлено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позичальник був зобов`язаний сплатити на користь кредитора належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором.

Згідно п.1.1. ст.1 договору іпотеки, для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань, визначених у Статті 2 цього договору, іпотекодавець цим надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, визначене у Статті 3 цього договору.

Пунктом 2.1. ст.2 договору іпотеки визначена суть та строки виконання боргових обов`язань. Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання виникла заборгованість у розмірі 1 395 502,32 грн..

Відповідно до оцінки нерухомого майна від 06.09.2023 року вартість предмета іпотеки складає 398 700 грн..

Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна на рівні не нижче за звичайних ринкових цін з метою задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» в загальній сумі 398 700 грн..

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов"язання.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку» способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є : 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №310/11024/15-ц (провадження №14-112цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05 квітня 2017року у справі №6-3034цс16 та зроблено висновок, що «звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеном у статтею 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту.

Частина друга статті 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. За змістом припису частини другої статті 35 Закону визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно ст.37 Закону договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Іпотечним договором від 02.09.2008 року укладений між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С., зареєстрований в реєстрі за №3929 передбачено право іпотекодержателя на продаж від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі шляхом укладення договору купівлі-продажу.

З урахуванням того, що сторони договору іпотеки передбачили спосіб задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі, то позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах, є неналежним способом захисту, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 5, 14, 12-13, 81, 128, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Анісімова Н.Д.