Номер провадження 2/366/40/25
Справа №939/1927/23
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

30 січня 2025 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

з участю секретаря судового засідання Іванової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки, за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 52748,92 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 05 квітня 2019 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , який було зареєстровано 06 травня 2011 року, та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на наших дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18 грудня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Підставою розірвання шлюбу є те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями та застосовувати до неї фізичне насильство, внаслідок чого подружні стосунки між ними були припинені ще до мого звернення 18.12.2018 року до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей. З часу окремого проживання відповідач не надає коштів на утримання дітей, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що було встановлено вказаним рішенням суду від 05.04.2019, та підтверджується повідомленням ВДВС від 03.06.2021 та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, та заборгованість станови на 19.04.2023 року складає 388854,00 грн. Дочка є дитиною з інвалідністю та потребує постійної уваги та допомоги, а також підтримуючи терапії, що тягне за собою додаткові матеріальні витрати, однак відповідач ніякої допомоги в реалізації вказаних потреб не надає. З наданого суду розрахунку за період з червня 2021 року по квітень 2023 року сума неустойки становить 52748,92 грн.

Ухвалою від 8 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 28 травня 2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідач не скористався правом надання відзиву.

В судове засідання позивач не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання останнього.

Представник третьої особи - Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, при цьому до суду подано заяву про проведення судового засідання без участі уповноваженого представника.

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся належним чином, не подав до суду відзив, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 05 квітня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 06 травня 2011 року виконавчим комітетом Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області, актовий запис №1, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18 грудня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 1304 (одну тисячу триста чотири) гривні 80 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

З довідки Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області №02-30/63 від 17 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

З наданого суду посвідчення Серії НОМЕР_1 видане Бородянським відділом УСЗН Бучанської РДА на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю.

Довідкою КЗ КОР «Боярська спеціалізована школа» №01-27/80 від 15.05.2023р. встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається в 5-Б класі в КЗ КОР «Боярська спеціальна школа» та перебуває на неповному державному утриманні.

ОСОБА_4 навчається у першому класі Пилиповецької гімназії, яка за період навчання зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Мама приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки, систематично відвідує батьківські збори, з розумінням ставиться до рекомендацій вчителя. Протягом усього часу навчання дитини тато не відвідував батьківськи збори, не цікавився навчанням дитини, не бере участі у її вихованні, про що свідчить характеристика.

Актом обстеження місця проживання від 20 березня 2023 року, обстежено місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Умови проживання задовільні. Зі слів ОСОБА_1 , батько дітей ОСОБА_2 , 1990 р.н. не приймає участі у вихованні дітей та не підтримує їх фінансово, аліменти не сплачує.

З даних Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) убачається, що заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 , станом на 01.06.2021 року становить 215065,50 грн., станом на 01.05.2023 року становить 388854,00 грн.

Згідно характеристики виданої Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №14 від 20.04.2023р., відносно ОСОБА_2 , 1990 р.н. з повною загальною середньою освітою, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично за місцем реєстрації не проживає. При приїзді в село проживає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_2 , який характеризується задовільно. Схильний до зловживання спиртними напоями. Проте, з сусідами і односельчанами підтримує нормальні стосунки. Скарг і заяв на гр. ОСОБА_2 не надходило. Компрометуючих матеріалів на гр. ОСОБА_2 немає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається та не спростовано під час судового розгляду, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх сина, не забезпечує дитину матеріально, не спілкуються з ним та не цікавляться його життям.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

З висновку, яке затверджено рішенням виконкому Бородянської селищної ради від 06.07.2023 року №446, з метою захисту прав та інтересів дітей, керуючись ст. ст. 150, 152, 155, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», служба у справах дітей Бородянської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов`язки по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 відсоток за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказів того, що відповідач вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дитини, матеріали справи не містять у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за аліментами, котра підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 19.04.2023р., яка становить 388854,00 грн.

Звертаючись до суду, позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума неустойки (пені) за період з червня 2021 року о квітень 2023 року складає 52748,92 грн.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 08.08.2023 року з адвокатом Башинською Ольгою Павлівною, відповідно до п.4.2 якого, розмір гонорару становить 1 000,00 грн., в п.6 якого клієнтом зазначено: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , ордер на надання правничої правової допомоги на ім`я адвоката Башинської О.П., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане 27.02.1997 року на ім`я Башинської О.П.

Таким чином, суд доходить висновку до вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, а саме суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 164 - 166,180, 181, 195,196 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з червня 2021 року по квітень 2023 року у розмірі 52748,92 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000,0 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: О.П. Гончарук