2-1-5021/10
У Х В А Л А

05 березня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі : головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із скаргою на дії державного виконавця в якій просить:

1) визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 48073033, яка полягає у незнятті арешту з грошових коштів у вигляді сум пенсії які отримуються боржником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на рахунок IBAN НОМЕР_2 , відкритий у Акціонерному товаристві "КБ "ПРИВАТ БАНК", ідентифікаційний код 14360570;

2) зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений у виконавчому провадженні № 48073033 на грошові кошти у вигляді сум пенсії, які отримуються боржником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на рахунок IBAN НОМЕР_2 , відкритий у Акціонерному товаристві "КБ "ПРИВАТ БАНК", ідентифікаційний код 14360570.

В обгрунтування скарги скаржник зазначає, що на виконанні в Центральному відділі ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 48073033 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 18.01.2011 року Центральний районний суд м. Миколаєва по справі № 2ц-1-5021/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг" заборгованості в розмірі 488377,15 грн. Постановою державного виконавця від 05.12.2023 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 516913,67 гривні.

Скаржник вказує, що 06 грудня 2023 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначає, що він отримує пенсію. В обгрунтування своєї скарги вказує, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію. Оскільки на підставі постанови державного виконавця від 05.12.2023 у ВП №48073033 про арешт коштів боржника АТ "КБ "ПРИВАТ БАНК" заблокував пенсійну карту ОСОБА_1 , останній звернувся до державного виконавця із заявою про скасування арешту із пенсійних виплат, на що не отримав жодної відповіді. На повторну заяву про зняття арешту із коштів, подану через адвоката Кучеренко Сергій Миколайович отримав відповідь оформлену листом від 05.08.2024 за №91080 про те, що відсутні підстави для зняття арешту з рахунку боржника. За такого ОСОБА_1 змушений звернутись до суду.

Представник Центрального ВДВС у м. Миколаєві надав пояснення в яких просив відмовити в задоволенні скарги. Зазначив, що підстав визначених ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з рахунку скаржника немає.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінник А.О. від 05.12.2023 року накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Судом досліджено лист Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві від 04.06.2024 року згідно якого повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 48073033 з примусового виконання виконавчого листа № 2-ц-1-5021/2010 виданого 18.01.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості у розмірі 488377,15 грн. 06.12.2023 року виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не передбачає визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

Судом досліджено лист Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві від 05.08.2024 року у відповідь на адвокатський запит Мотельчук Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 щодо зняття арешту з коштів та визначення рахунку для здійснення видаткових операцій згідно якого повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 48073033 з примусового виконання виконавчого листа № 2-ц-5021/2010 виданого 18.01.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості в розмірі 488377,15 грн. 06.12.2023 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не передбачає визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. Зазначено також про відсутність підстав для зняття арешту з рахунку боржника.

Судом досліджено виписку з АТ КБ «Приватбанк» з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_3 , номер картки НОМЕР_4 . З виписки вбачається, що на вказаний рахунок зараховуються виплати Пенсійного фонду, пенсія.

В силу ст. ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 7 частини третьої 3 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У статті 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно зі статтею 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Разом із тим, 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, у якому, зокрема, зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Така редакція Закону України «Про виконавче провадження» була чинна на час арешту та звернення стягнення на кошти ОСОБА_1 , а саме станом на 06 грудня 2023 року.

Отже, судом встановлено, що державний виконавець вчинив дії щодо накладення арешту на банківський рахунок ОСОБА_1 , на який надходила пенсія, в період заборони (тимчасового припинення) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Крім того відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Судом встановлено, що скаржник звертався до державного виконавця із заявою в якій повідомляв та надав докази того, що рахунок на який накладено арешт має спеціальний режим використання. Проте, державним виконавцем арешт так знято не було..

Ураховуючи те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 48073033 щодо накладення арешту відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , на який надходила пенсія, є незаконними, оскільки суперечать приписам пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII в редакції, чинній на час вчинення оскаржуваних дій, то суд приходить до висновку, шо вимоги скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 447-452 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 48073033, яка полягає у незнятті арешту з грошових коштів у вигляді сум пенсії які отримуються боржником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на рахунок IBAN НОМЕР_2 , відкритий у Акціонерному товаристві "КБ "ПРИВАТ БАНК".

Зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений у виконавчому провадженні № 48073033 на грошові кошти у вигляді сум пенсії, які отримуються боржником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на рахунок IBAN НОМЕР_2 , відкритий у Акціонерному товаристві "КБ "ПРИВАТ БАНК", ідентифікаційний код 14360570.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя