Справа № 186/555/24
Провадження номер № 2/0186/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.,

секретар Фадєєва Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шахтарське в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.12.2018 ОСОБА_1 , звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.12.2018. AT «Універсал банк» пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в AT «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank і Universal Bank. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. AT «Універсал банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідач на підставі п. 4.11. Розділу II Умов зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 4.16 п.4 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.10.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.4.18,4.19 кредит став у формі «на вимогу».

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал банк» за Договором станом на 07.01.2024 становить 47566,50 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 47566,50 грн; заборгованість за пенею - 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн.

На даний час відповідач продовжує захилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал банк»

Просить стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 11.12.2018 у розмірі 47566,50 грн станом на 07.01.2024 р., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 47566,50 грн; заборгованість за пенею - 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн., а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 , надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно, між мною та AT «Універсал Банк» було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 11.12.2018 року. Також, була угода про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують, що відповідач взагалі був ознайомлений з умовами кредитування.

Вказані документи не можуть підтверджувати факт існування боргу Відповідача перед Позивачем, обґрунтування чого полягає в наступному:

Угода про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки не може підтверджувати існування боргу оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій.

Тим самим, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім того, Позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував реальний розмір заборгованості за кредитним договором. Розрахунок заборгованості, зазначений у позові, не може підтверджувати існування боргу оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості є одностороннім та нічим не підтвердженим припущенням позивача. Невідомо на підставі яких документів було складено розрахунок заборгованості, оскільки жодних первинних документів матеріали справи не містять. З наявного розрахунку неможливо встановити ні порядок, ні методику, а відтак і правильність та підставність нарахувань розміру заборгованості, у відповідності до умов кредитного договору.

За відсутності первісних банківських документів, а саме: виписки по особовому рахунку боржника, розрахунку заборгованості, графіку платежів неможливо перевірити розмір заборгованості.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що у позичальника на час пред`явлення позову існувала заборгованість за кредитними договором.

Отже, Позивач не надав суду доказів, обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Разом з тим, із документів наданих позивачем, видно що ОСОБА_1 , не зміг виконувати взяті на себе зобов`язання за даним договором у повному обсязі починаючи з 11.12.2018 року.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у цій частині позову (ч.4 ст.267 ЦК України).

Виходячи з вказаних норм ЦКУ, ОСОБА_1 , заявляє про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог відносно нього.

З огляду на вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання Відповідач та його Представник не з`явилися надали заяву про розгляд справи за їх відсутності проти позовних вимог заперечують в повному обсязі.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся до АТ «Універсал Банк» та шляхом встановлення мобільного додатку заповнив 11.12.2018 Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка monobank.

Своїм підписом відповідач прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті www.monobank.ua, складають договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу доступ до коштів у розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2018 ОСОБА_1 , підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк».

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 3).

Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

З наданого банком розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 , має заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank станом на 07.01.2024 у розмірі 47566,50 грн, яка складається з наступного: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 47566,50 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн.

Встановлено, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику ОСОБА_1 , через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 .

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Універсал Банк», не довів відсутність заборгованості.

Доводи відповідача про те, що він не був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг суд вважає безпідставними, оскільки кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ним, у тому числі, Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису. У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, а також підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Стосовно кредитного ліміту суд дійшов висновку, що відповідач активно користувався картковим рахунком.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 , не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Універсал Банк», не довів відсутність заборгованості.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому суд приходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи з викладеного, встановивши наявність заборгованості за тілом кредиту в розмірі 47566,5 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку, та не спростовано відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту станом на 07.01.2024 у розмірі 47566,5 грн.

Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтерес.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Аналіз викладених вище норм вказує, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що моментом перебігу позовної давності за вказаним кредитним договором є момент, коли Банк міг та повинен був дізнатись про порушення свого права на повернення кредиту, а тому перебіг позовної давності почався з моменту останнього платежу ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що строк позовної давності не сплив, оскільки ОСОБА_1 , активно користувався кредитними коштами та погашав існуючу заборгованість, останні з яких 13.07.2023 у розмірі 1000 грн, 09.08.2023 у розмірі 3044,7 грн, 03.09.2023 у розмірі 792,6 грн, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку, а з позовом до суду Банк звернувся 03.04.2024 (згідно поштового конверту), тобто в межах строку позовної давності, а тому підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг Monobank від 11.12.2018 є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у розмірі 47566,5 грн. відповідно до наданого розрахунку в межах кредитного ліміту.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 3028,00 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.12,76-81,258,259,263-265,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.12.2018 станом на 07.01.2024 в розмірі 47566 (сорок сім тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 50 коп., а також судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.М. Демиденко