Справа № 157/1238/24
Провадження №2-о/157/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Камінь-Каширська міська рада, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, заінтересована особа Камінь-Каширська міська рада, в якій просить встановити факт її проживання у м. Камені-Каширському Камінь-Каширського району Волинської області з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року. В обґрунтування вимог зазначає, що вона є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, оскільки проживає з 24 вересня 1988 року по теперішній час у м. Камені-Каширському Волинської області, яке, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, про що їй було видано відповідне посвідчення потерпілої від катастрофи серії НОМЕР_1 від 19.05.1998. Вона має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки проживала у відповідній зоні станом на 1 січня 1993 року більше трьох років. У той же час, відповідно до пп. 2.1 п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), потерпілим від Чорнобильської катастрофи: для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 (Для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні») цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»). У зв`язку з цим, у травні 2024 року вона звернулася до Камінь-Каширської міської ради з проханням надати їй довідку про постійне проживання у м. Камені-Каширському з 24 вересня 1988 року по теперішній час, однак їй було видано довідку лише на підтвердження періоду проживання з 06.08.1991 (з дати, коли вона зареєструвала своє місце проживання у м. Камені-Каширському). Ситуація з відсутністю у Камінь-Каширської міської ради відомостей про інші періоди її проживання в м. Камені-Каширському склалася через те, що своє місце проживання вона офіційно зареєструвала тільки 06.08.1991, через що відомості про її проживання у цьому місті до 06.08.1991 не були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», а тому відповідний факт потребує встановлення в судовому порядку. Натомість, у місті Камені-Каширському Волинської області вона постійно проживає з 24 вересня 1988 року по теперішній час, з яких: з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року - без реєстрації місця проживання, з 06 серпня 1991 року по теперішній час - з реєстрацією місця проживання. Тобто наразі потребує встановлення факт її проживання в м. Камені-Каширському тільки за період з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року, оскільки інші періоди є встановлені та підтверджені. Вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кадише Ківерцівського району Волинської області, де до свого заміжжя проживала разом зі своїми батьками. 24 вересня 1988 року вона одружилася з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тоді проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2023/005875130, її чоловік ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у м. Камені-Каширському з 03.08.1988. З 24 вересня 1988 року, одружившись, вона переїхала до свого чоловіка в м. Камінь-Каширський Волинської області на постійне проживання, з цього часу по теперішній час вона постійно проживає у зазначеному населеному пункті. Таким чином, факт одруження є однією з обставин, яка свідчить про постійне проживання нею у місті Камені-Каширському з 24 вересня 1988 року, що відповідає логіці та меті укладення шлюбу, оскільки останній укладається з метою, зокрема, спільного проживання та створення сім`ї. Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них з чоловіком народилася дочка ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вони звернулися до відділу ЗАГС Камінь-Каширського райвиконкому, тобто за місцем їхнього проживання, для отримання свідоцтва про народження дитини, яке було видано 06 вересня 1989 року, актовий запис про народження від 06.09.1989 № 140 (копія свідоцтва долучена до цієї заяви), у якому вказано, що місцем народження дочки є м. Камінь-Каширський, що підтверджує народження дитини в цьому місті та додатково доводить її проживання в цьому місті в той час. Крім цього, факт їїо проживання у відповідні періоди в м. Камені-Каширському підтверджується також тим, що народжувала вона в Камінь-Каширській лікарні, та з моменту народження вони з дочкою обліковувалися у цій лікарні, та, крім іншого, проводили вакцинацію ОСОБА_4 , що підтверджується документом - «ФОРМА 063-0», виданим Державним некомерційним підприємством «Камінь-Каширський центр медико-санітарної допомоги» Камінь-Каширської міської ради, з якого вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домашня адреса: АДРЕСА_1 , проводилися щеплення від різних хвороб, а саме: 23.08.1989 у віці 6 днів; 23.11.1989 у віці 3 місяці; 09.01.1990 у віці 4 місяці; 26.02.1990 у віці 6 місяців; у віці 1 рік 3 місяці; 26.08.1991 у віці 2 роки; 21.03.1994 у віці 5 років. Також, 20.08.2007 її дочці ОСОБА_6 було видано посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серія НОМЕР_2 . Відповідне посвідчення дочці було видане на підставі довідки Волинської обласної державної адміністрації № 260 від 05.06.2006. Ця довідка була видана про те, зокрема, що ОСОБА_5 постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років з 23.10.1989 по теперішній час. Таким чином, вказана довідка також підтверджує проживання її дочки у м. Камені-Каширському з моменту народження останньої по ІНФОРМАЦІЯ_5 . Будучи немовлям, очевидно, що її дочка не могла жити без материнського догляду та піклування, що також свідчить про її проживання в м. Камені-Каширському, зокрема, протягом грудного віку та періоду раннього дитинства ОСОБА_4 . У контексті цього слід врахувати, що фізіологічні особливості новонароджених дітей, що пов`язано, крім іншого, з їх годуванням, а також вік раннього дитинства, унеможливлюють залишення дитини ні з батьком, ні з будь-якою іншою особою, що в черговий раз доводить факт її проживання у м. Камені-Каширському. З огляду на вищезазначені обставини, можна дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання її в м. Камені-Каширському у період з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року. Також, з 01.09.1985 вона навчалася у Львівському політехнічному інституті імені Ленінського комсомолу Луцького індустріального інституту. Наказом №52/с від 27.06.1991 по Луцькому індустріальному інституту її було відраховано у зв`язку з закінченням теоретичного курсу навчання, виконанням та захистом дипломного проекту, а 29.06.1991 вона отримала диплом про повну вищу освіту, що підтверджується архівною довідкою Луцького національного технічного університету від 24.05.2024 № 99-37-16. Відстань з м. Каменя-Каширського до м. Луцьк є такою, яка транспортом долається за відносно короткий час, тому оскільки відстань не була критичною та завдяки зручному транспортному сполученні, а також можливості доїзду на автомобілі, вона з легкістю майже кожен день могла їздити з навчання додому та навпаки. Разом з тим, навчання у вищому навчальному закладі в м. Луцьк (які і в будь-якому іншому навчальному закладі України) переривалося на період зимових, літніх канікул, щотижня на вихідні, тому весь не зайнятий навчанням час вона проводила у себе вдома у м. Камені-Каширському разом зі своєю сім`єю. Так само час від часу їй доводилося пропускати заняття з різних причин, в тому числі у зв`язку з лікарняним її та/або її тоді народженої дитини. Крім цього, протягом періоду навчання вона неодноразово проходила практику у м. Камені-Каширському в АТП 10706 Камінь-Каширська автоколона. Більше того, у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_4 її дочки ОСОБА_4 , про що було зазначено вище, вона протягом одного року перебувала в академічній відпусті, яку проводила також вдома у м. Камені-Каширському, що підтверджується вказаною вище архівною довідкою Луцького національного технічного університету від 24.05.2024 №99-37-16 та заліковою книжкою. Період проходження нею технологічної та переддипломної практик у 1989 та 1991 році відповідно підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_7 , який у АТП 10706 Камінь-Каширська автоколона постійно та до ліквідації у 2000 році цього підприємства працював головним механіком. До цієї заяви долучено письмову заяву ОСОБА_7 щодо фактів проходження нею технологічної та переддипломної практик у АТП 10706 Камінь-Каширська автоколона в зазначені періоди. Так, з долучених до цієї заяви доказів вбачається наступне: у період з 07.06.1989 по 21.07.1989 - період проходження нею технологічної практики у АТП 10706 Камінь-Каширська автоколона; у період з 21.09.1989 по 01.09.1990 вона перебувала в академічній відпустці; у період з 25.01.1991 по 28.02.1991 вона проходила переддипломну практику; у період з 01.03.1991 по 12.06.1991 - дипломний проект на основі роботи в АТП 10706 Камінь-Каширська автоколона. Крім зазначених обставин, її постійне проживання в м. Камені-Каширському Волинської області з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року та окремі обставини проживання в цей період підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Слід зазначити, що повідомлені вказаними свідками окремі обставини її проживання в м. Камені-Каширському підтверджуються долученими до цієї заяви іншими доказами, які детально описані вище. Встановлення ж факту проживання в м. Камені-Каширському з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року має для неї юридичне значення, оскільки, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсійний вік для осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, до яких відноситься м. Камінь-Каширський, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, у випадку проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років, зменшення пенсійного віку відбувається, зокрема, додатково на 1 рік за 2 роки проживання (роботи), але не більше 6 років. Довідка органу місцевого самоврядування про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, є одним із документів, який подається до заяви про призначення пенсії за віком із використанням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, встановлення вказаного факту є лише однією із передумов для призначення їй пільгової пенсії, тобто це впливає на виникнення в неї особистих чи майнових прав, а не є прямим призначенням їй такої пенсії, відтак у даному випадку відсутній спір про право, а тому наявні всі підстави для встановлення відповідного факту в порядку окремого провадження. Крім цього, вона просить встановити факт проживання, а не факт наявності в неї права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку чи факт належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Щодо позасудового встановлення цього факту, тобто іншого визначеного законом порядку встановлення, то в даному випадку видача відповідної довідки органом місцевого самоврядування про період її проживання на території радіоактивного забруднення є лише одним із доказів для встановлення факту її проживання на такій території, що встановлюється виключно судом. Іншим чином встановлення даного факту неможливо. Без встановлення факту проживання у відповідний період у м. Камені-Каширському, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, вона не зможе скористатися пільгами особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою судді від 29 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2024 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Представник Камінь-Каширської міської ради Пась В.І. подав до суду клопотання, у якому просить провадження у цивільній справі закрити, посилаючись на те, що вирішення спору з суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії має розглядатися у позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, при цьому відповідачем у такій справі буде лише орган пенсійного фонду, до якого особа має право звертатися для призначення пенсії на пільгових умовах, а відмова відповідного органу у призначені пенсії оскаржується у порядку КАС України.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Бубало В.І. подав заперечення на клопотання Камінь-Каширської міської ради про закриття провадження у справі, у яких зазначає, що метою ініціювання заявницею провадження в цій справі є встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку окремого провадження, а не оскарження дій того чи іншого державного органу. Довідка або інший документ органу місцевого самоврядування про період (періоди) проживання на певній території радіоактивного забруднення, згідно з Порядком № 22-1, є одним із документів, який додається до заяви про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку із використанням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, встановлення вказаного факту є лише однією із передумов для призначення заявниці пільгової пенсії, тобто це впливає на виникнення в неї особистих чи майнових прав, а не є прямим призначенням такої пенсії. Однією з передумов отримання відповідних пільг, крім права на призначення пенсії, має бути наявність юридичного факту - факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років, для осіб категорії 3, якою є заявниця. Заявниця не просить встановити факт приналежності її до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, цей факт був встановлений Волинською обласною державною адміністрацією у 1998 році, на підставі чого заявниці було видано посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи серія НОМЕР_1 від 19.05.1998, яке наразі є чинним. Цей факт є давно встановленим та підтвердженим. Однак, для отримання пенсії до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, серед яких має бути документ про проживання, виданий органом місцевого самоврядування. Для отримання такого документу про проживання заявниця звернулася до Камінь-Каширської міської ради. Останньою було видано довідку № 3229 від 28.05.2024, однак лише на підтвердження періоду проживання з 06.08.1991. Тобто, у Камінь-Каширської міської ради наявна лише інформація про проживання заявниці в м. Камені-Каширському 06.08.1991 по теперішній час. Враховуючи відсутність цих даних в заінтересованої особи та неможливість встановлення факту проживання у відповідний період в позасудовому порядку, про що свідчить вказана вище довідка органу місцевого самоврядування, відповідний факт потребує встановлення в судовому порядку. Що ж стосується «рекомендацій» заінтересованої особи щодо необхідності звернення до пенсійного фонду із заявою про надання пенсії із зниженням пенсійного віку, і в тому випадку якщо пенсійний фонд відмовить в призначенні цієї пенсії, то лише тоді вона має право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства, - такі рекомендації не знаходять ні законодавчого, ні логічного обґрунтування. Так, процедура отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку є чітко регламентована, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), відповідно до якого до заяви про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, крім інших додається документ про місце проживання. Цілком зрозуміло, що у різі ненадання такого документу, органом пенсійного фонду буде відмовлено в призначенні пенсії, оскільки порушено відповідний порядок, що в подальшому тягне за собою ризики відмови адміністративним судом у задоволенні потенційного позову через порушення процедури отримання пенсії. До юрисдикції адміністративних судів, відповідно до вимог ст. 19 КАС України, не віднесено розгляд справ щодо встановлення юридичних фактів, оскільки справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення вирішуються в порядку, передбаченому розділом IV («ОКРЕМЕ ПРОВАДЖЕННЯ») ЦПК України. Таким чином, адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які факти, що мають юридичне значення, тим більше за правилами окремого провадження, визначеними ЦПК України, відповідно, такий адміністративний суд не є судом, що встановлений законом щодо розгляду такої категорії справ. Справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, не мають ознак спору взагалі, а тим більше ознак публічно-правового спору. Саме тому такі справи розглядаються в порядку непозовного цивільного судочинства, але аж ніяк не в порядку адміністративного судочинства. Заявлена ж у цій справі вимога щодо встановлення факту, що має юридичне значення, не є публічно-правовою вимогою, а тому не може бути розглянута адміністративним судом. Камінь-Каширська міська рада вказана заявницею як заінтересована особа, оскільки відповідно до Порядку №22-1, документи про проживання видаються органами місцевого самоврядування, яким в Камінь-Каширській міській громаді є Камінь-Каширська міська рада та, згідно з положеннями ст. 27 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, крім інших, статистичний облік громадян, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Крім цього, одержати довідку (чи інший документ) Камінь-Каширської міської ради, на виконання положень Порядку №22-1, про період постійного проживання заявниці в м. Камені-Каширському з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року вона не може через відсутність у Камінь-Каширської міської ради інформації про проживання і реєстрацію її у вказаний період у м. Камені-Каширському, що підтверджується довідкою Камінь-Каширської міської ради № 3229 від 28.05.2024, зокрема, через те, що заявниця не реєструвала своє проживання у цей період. Однак ця обставина жодним чином не спростовує факт її проживання, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи. Тому, у випадку задоволення судом поданої заявницею заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у цій справі, у Камінь-Каширської міської ради буде наявна інформація про всі періоди постійного проживання заявниці в м. Камені- Каширському. Вказаним в цих запереченнях в повній мірі доводиться необґрунтованість клопотання Камінь-Каширської міської ради, відповідно, відсутність підстав для закриття провадження в цій справі.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Бубало В.І. подав до клопотання, у якому просить здійснити розгляд клопотання Камінь-Каширської міської ради про закриття провадження у справі за його та заявниці відсутності.

Представник заінтересованої особи Камінь-Каширської міської ради у судове засідання не з`явився, із змісту поданого на позовну заяву письмового пояснення вбачається, що він справу просить розглянути у його відсутності, провадження у справі закрити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області Максимчук О.М. у судове засідання не з`явилася, у поданих нею до суду письмових поясненнях просить справу розглянути у її відсутності та зазначає, що заява про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, а спір між заявницею та відповідним управлінням Пенсійного фонду України щодо права на визначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що провадження у справі належить закрити, зважаючи на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 19 травня 1998 року Волинською ОДА.

Заявниця зверталася до Камінь-Каширської міської ради із заявою про видачу їй довідки про постійне її проживання в м. Камені-Каширському з 24 вересня 1988 року.

Разом з тим, з довідки Камінь-Каширської міської ради № 3229 від 28 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживає і зареєстрована з 06 серпня 1991 року по теперішній час по АДРЕСА_1 , який віднесений до зони гарантованого добровільного відселення ІІІ категорії відповідно до cт. 14 (п. 3) Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Інформація про проживання і реєстрації в період з 26 квітня 1986 року по 06 серпня 1991 року по Камінь-Каширській міській раді відсутня.

У поданій до суду заяві про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту її проживання у м. Камені-Каширському з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року має для неї юридичне значення, оскільки, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсійний вік для осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, до яких відноситься м. Камінь-Каширський, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, у випадку проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років, зменшення пенсійного віку відбувається, зокрема, додатково на 1 рік за 2 роки проживання (роботи), але не більше 6 років.

Отже, заявниці ОСОБА_1 встановлення факту її проживання у м. Камені-Каширському з 24 вересня 1988 року по 06 серпня 1991 року на території, що віднесена до зони гарантованого добровільного відселення, необхідно для призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у ч. 1 ст. 315 України. Встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Особам, яким встановлено статус потерпілого відповідної категорії, призначається пенсія на пільгових умовах, визначених розділом VIII Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 11 зазначеного Закону передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 14 Закону категорія 3 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Статтею 55 Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 3 роки, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та працювали або проживали визначену кількість років у зоні гарантованого добровільного відселення.

Водночас законодавець встановив перелік документів, що подаються до органу пенсійного фонду для призначення пенсії особі, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ст. 65 зазначеного Закону документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 15 цього Закону підставами для визначення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи видаються особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Порядком № 22-1 визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону).

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими зазначеним Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №572/1921/17, від 27 лютого 2018 року у справі № 344/9789/17, від 24 жовтня 2019 року у справі № 152/651/17, 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17 та від 27 квітня 2020 року у справі № 212/5780/16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмова відповідного органу в призначенні пенсії може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому КАС України, оскільки згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У постанові від 10 квітня 2019 року у цивільній справі № 162/760/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків про те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вирішення спору з суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії має розглядатись в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, а тому, враховуючи, що провадження у справі вже відкрито, таке провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 3, 255, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Камінь-Каширська міська рада, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали 18 березня 2025 року.

Головуючий: О.В. Антонюк