Справа № 159/1036/25
Провадження № 2/159/748/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 березня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього синаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що шлюб між нею та відповідачем розірваний 06.06.2024, сторони проживають окремо, малолітній син ОСОБА_4 проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, проте її коштів не достатньо для повноцінного забезпечення дитини. Відповідач участі у матеріальному утриманні сина не бере, хоча має таку можливість. Посилаючись на норми частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Суд відкрив провадження у справі 24.02.2025, на підставі пункту 3 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання на 20.03.2025.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, додатково вказала, що відповідач має можливість утримувати сина матеріально, є працездатний, отримує доходи та не має інших утриманців, а томуспроможний сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав.Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, заслухав доводи позивача, вивчив матеріали справи і перейшов до стадії ухвалення рішення.

Датою проголошення рішення є 20.03.2025.

Позов необхідно задовольнити з таких мотивів.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2018, який розірваний рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2024 у справі №159/2761/24.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.03.2020, сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина зареєстрована разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (витяги з реєстру територіальної громади № 2025/002359609, №2025/002371843 від 18.02.2025).

Відповідач не заперечив факт окремого проживання та проживання дитини з позивачкою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд встановив, що сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з матір`ю, відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою дитину.

Сторони в добровільному порядку не домовились про участь батька в утриманні дитини, тому вимога про стягнення аліментів є підставною.

Визначаючи суму аліментів, належну до виплати, суд керується таким.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (стаття 181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2025 становить 2563 гривні, від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Розмір аліментів суд визначає з урахуванням усіх обставин справи, які встановлює на підставі поданих сторонами доказів.

При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальний стан сторін, вік та потреби дитини, стан її здоров`я, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дитини.

Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитини повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України та частини п`ятої статті 183 СК України, згідно якої рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення аліментів в меншому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 21.02.2025.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі статті 141 ЦПК з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7, 18, 181, 182, 183, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини синаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 20.03.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК