П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Київ

Справа №757/26192/24-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/2637/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Цюрпіти Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві на рішення Печерського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Вовк С.В. 16 серпня 2024 року у м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив зобов`язати Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС України в місті Києві зареєструвати за ним право власності на автомобіль БМВ 730 LD № кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, реєстрація транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 26 липня 2021 року, видана Одеською митницею Державною митною службою, з видачою свідоцтва про реєстрацію, в якому, ОСОБА_1 зазначений як власник транспортного засобу, та видачою номерних знаків. А також стягнути понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що весною 2021 року він придбав за 26600 тисяч доларів автомобіль БМВ 730 LD № кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, транзитний знак НОМЕР_3 , у громадянина Грузії, а саме ОСОБА_2 . Вказаний автомобіль був завантажений на паром, який відправився з міста Батумі до міста Одеса. Коли автомобіль прибув до України, він пройшов відповідну митну реєстрацію, під час якої, жодних порушень чинного законодавства та проблемних питань виявлено не було (реєстрація транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 26 липня 2021 року, видана Одеською митницею Державною митною службою України). По прибуттю до ТСЦ 8046 міста Києва, під час оформлення документів для постановки на облік та видачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу повідомили, що даний автомобіль знаходиться в міжнародному розшуку, ініціатором якого є країна агресор, РФ та відмовили у вчиненні реєстраційних дій.

В зв`язку з виявленням факту, що автомобіль знаходиться в розшуку, працівниками РСЦ 8046 було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП в місті Києві для реєстрації вказаної події та проведення в подальшому перевірки щодо виявлених обставин. Після проведеної перевірки щодо міжнародного розшуку та причетності позивача ОСОБА_1 , до незаконного заволодіння транспортним засобом, матеріали були списані до справи в зв`язку з відсутністю події та складу злочину. Автомобіль у позивача ОСОБА_1 не вилучався і знаходиться у володінні до цього часу з відповідними документами.

Оскільки вказані факти вказують на ознаки злочину передбаченого ст. 190 КК України тобто, шахрайство відносно ОСОБА_1 , останнім було подано заяву до Голосіївського УП ГУНП в місті Києві щодо шахрайських дій невідомих осіб, які після заволодіння коштами за проданий транспортний засіб, оголосили його в міжнародний розшук. Відомості, викладені в заяві ОСОБА_1 , були внесені в ЄРДР №0001795 від 01 серпня 2022 року та розпочато досудове розслідування. Громадянин ОСОБА_1 в кримінальному провадженні визнаний потерпілим.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 вимушений звертатись до суду, з метою відновлення своїх прав, шляхом подачі позову щодо зобов`язання зареєструвати транспортний засіб.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в місті Києві - задоволено.

Зобов'язано Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС України в місті Києві зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль БМВ 730 LD № кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, реєстрація транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 26 липня 2021 року, видана Одеською митницею Державною митною службою, з видачою свідоцтва про реєстрацію, в якому, ОСОБА_1 зазначений як власник транспортного засобу, та видати відповідні номерні знаки.

Рішення суду мотивовано тим, що стороною позивача доведено, що відповідач ухилився від постановки на облік та видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу, а відповідачем не було спростовано вказані відомості.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС України в місті Києві, представником подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що інформація в рішенні суду про неявку відповідача 27 червня 2024 року не відповідає дійсності, оскільки присутність представника в судовому засіданні відображена в журналі відвідувачів Печерського районного суду м. Києва.

Представник вказує, що з 05 березня 2020 року Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві перебуває в стані припинення, та не здійснює жодних функцій, у тому числі пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, окрім функцій з ліквідації.

Зазначає, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві, який є відокремленим структурним підрозділом ГСЦ МВС, не є юридичною особою, а тому не має процесуальної правоздатності та дієздатності у даній справі.

Представник також вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що державна реєстрація транспортних засобів не є державною реєстрацією прав власності на транспортний засіб у законодавчому розумінні цього поняття і не впливає на момент переходу права власності на транспортний засіб з таких підстав. Тобто, Законом України «Про дорожній рух» та Порядком №1388 передбачено проведення державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а не права власності осіб на такі транспортні засоби.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказам, які були подані позивачем та містяться в матеріалах справи, й не врахував, що їх оцінка має вплив на вирішення даної справи.

Зазначає, що суд ухвалюючи оскаржуване рішення посилається на положення ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» та Порядок №1388, однак повністю ігнорує встановлену заборону проводити державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів, відомості про які внесені до банку даних Генерального секретаріату Інтерполу.

Таким чином, суд першої інстанції не встановив належного відповідача, не здійснив дослідження доказів, не надав їм належної оцінки, не мотивував їх відхилення, що є порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Стягнути з позивача на користь Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві судові витрати.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні представники Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в місті Києві - Чайка І.М. та Степаненко Т.О. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили про її задоволення.

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 26 липня 2021 року Одеською митницею було видано посвідчення серія НОМЕР_4 про реєстрацію ТЗ марки «BMW 730 LD», 2019 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , в якому вказано, що Одеська митниця не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України зазначеного в цьому посвідченні транспортного засобу /а.с.10/.

Матеріали справи містять копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 730 LD» VIN: НОМЕР_1 , де місцем реєстрації визначено Грузію, м. Тбілісі, дата реєстрації «24/04/2021», копію картки зняття з обліку механічного транспортного засобу №007781486/01 виданої Агенцією обслуговування Міністерства внутрішніх справи Грузії щодо автомобіля марки «BMW 730 LD» VIN: НОМЕР_1 , де відчужувачем вказаний ОСОБА_3 , а набувачем ОСОБА_4 , копію нотаріально посвідченої довіреності від 10 квітня 2021 року, згідно з якою ОСОБА_5 уповноважив Володимера Парунові та ОСОБА_1 купити для нього транспортний засіб марки «BMW 730 LD», 2019 року випуску, номер шасі: НОМЕР_1 на території Грузії чи РФ /а.с.9,11,13/.

Згідно з Висновком експертного дослідження №11/8046/19801 від 11 серпня 2021 року, складеного науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, номер кузова: НОМЕР_1 , наданого на дослідження транспортного засобу «BMW 730 LD», не змінювався /а.с.12/.

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» 20 грудня 2023 року, ринкова вартість транспортного засобу марки «BMW 730 LD» VIN: НОМЕР_1 становить 200000 (двісті тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 5358 доларів США /а.с.8-35/.

З витягу з електронного ресурсу МВС вбачається наявність запису про викрадений автомобіль марки «BMW», VIN: НОМЕР_1 , де країною реєстрації та країною повідомлення про крадіжку визначено «Russia», датою крадіжки «2021-07-14», датою запису «2021-07-16» /а.с.8/.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0001795 від 01 серпня 2022 року розпочато досудове розслідування. Громадянин ОСОБА_1 в кримінальному провадженні визнаний потерпілим. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення такий: «До Голосіївського УП ГУНП у м. Києві звернувся ОСОБА_1 із заявою про те, що 24 квітня 2021 року невстановлені особи заволоділи його грошовими коштами під приводом продажу автомобіля» /а.с.6/

З листа ГУНП у м. Києві від 29 травня 2023 року вбачається, що на адресу відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у м. Києві з ДМПС НП України надійшло повідомлення щодо транспортного засобу марки «BMW 730 LD» VIN: НОМЕР_1 , який перевірявся Голосіївським УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0001795 від 01 серпня 2022 року. В ході обробки інформації в інформаційній системі Інтерполу (eASF-SMV) встановлено, що станом на 29 травня 2023 року в наявних банках даних Інтерполу наявна інформація щодо розшуку транспортного засобу з ідентифікаційним номером (VIN): НОМЕР_1 , ініціатор - РФ /а.с.7/.

В доводах апеляційної скарги відповідач вказує на неправильно визначений позивачем та судом першої інстанції суб`єктний склад учасників справи, а тому першим питанням, яке підлягає до вирішення апеляційним судом є саме питання належного відповідача у справі.

Так з позовної заяви вбачається, що позивачем визначено відповідачем у справі Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві (). Проте у позовних вимогах позивач просив зобов`язати Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС України в місті Києві зареєструвати за ним право власності на автомобіль.

Матеріали справи не містять даних та позивачем не вказано, коли саме були вчинені дії щодо відмови у здійсненні реєстрації транспортного засобу. З наведених обставин справи лише вбачається, що транспортний засіб був ввезений на територію України в липні 2021 року, в серпні 2022 року позивач подав заяву про кримінальне правопорушення, а в червні 2024 року звернувся до суду з вказаним позов.

Суд першої інстанції розглянув справу ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії. В резолютивній частині рішення суд першої інстанції зобов`язав Територіальний сервісний центр ГСЦ МВС України в місті Києві зареєструвати за позивачем право власності на автомобіль.

Згідно з п.1 Положення про Головний сервісний центр МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1393 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 квітня 2010 № 354) Головний сервісний центр МВС (далі - ГСЦ МВС) утворений як юридична особа публічного права та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ.

У п.4 розділу І цього Положення вказано, що ГСЦ МВС складається зі структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів - регіональних сервісних центрів (далі - РСЦ). РСЦ складається зі структурних підрозділів, до яких, у тому числі, входять територіальні підрозділи - територіальні сервісні центри МВС (далі ТСЦ МВС). РСЦ підзвітні та підконтрольні керівництву ГСЦ МВС. ГСЦ МВС, РСЦ і ТСЦ МВС разом становлять систему сервісних центрів MBC.

Відповідно до Положення про територіальний сервісний центр МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 29 грудня 2015 року № 1646, який втратив чинність 26 липня 2024 року на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 20 червня 2024 року № 427, Територіальний сервісний центр МВС (далі - ТСЦ МВС) був структурним підрозділом територіального органу МВС - регіонального сервісного центру МВС (далі - РСЦ МВС).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві () був зареєстрований 09 листопада 2015 року та перебуває в стані припинення з 05 березня 2020 року /а.с.64-65/.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві () зареєстрований 06 травня 2020 року, як відокремлений структурний підрозділ.

Згідно з п.1 Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), затвердженим Наказ Головного сервісного центру МВС від 27 квітня 2020 року № 29 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС (далі ГСЦ МВС), утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

Згідно з положеннями ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

В силу ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч.ч.1-3 ст. 95 ЦК України).

В порядку ч.ч.1-3 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

За правилами встановленими ч.ч.1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц вказала на те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 цієї постанови).

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом і у інших постановах, зокрема, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17, від 28 квітня 2021 року у справі № 707/2-1006/2011.

Верховний Суд у постановах від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19, від 31 серпня 2022 року у справі № 289/865/21 вказав на те, що аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі.

З наведених обставин справи вбачається, що позивачем позов пред`явлено до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, який є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

Ураховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У зв`язку з цим суд не здійснює дослідження інших обставин справи та не надає їм правової оцінки. Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, хоча відповідна заява була подана до суду першої інстанції та наявна в матеріалах справи, що свідчить про допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права. Вказане у свою чергу дає підстави апеляційному суду для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Таким чином доводи апеляційної скарги слід визнати такими, що знайшли своє підтвердження.

В порядку визначеному ст.141 ЦПК України, враховуючи наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн підлягають компенсації за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві (01011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11; ).

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 24 березня 2025 року.