Справа № 706/125/25
Номер провадження 2/383/253/25
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

24 березня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Адаменко І.М. в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: с. Рощахівка Кропивницького району Кіровоградської області, п.і. 27252) про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 1762415,00 грн.

Відповідно до змісту ч.1 ст.185 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі.

Справа підсудна Бобринецькому районному суду Кіровоградської області.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене та зміст і предмет позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження, оскільки, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 274 ЦПК України, вона не відноситься до спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.186 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Призначивши підготовче засідання у справі з повідомленням учасників справи на 15 квітня 2025 року на 09 год.00 хв.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви позивач ОСОБА_1 подав клопотання, в якому посиляється на те, що ним сплачено за подання позовної заяви частково судовий збір у розмірі 1211,20 грн та він позбавлений можливості доплатити його у повному обсязі, у зв`язку з тим, що є пенсіонером та перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому на цій підставі просить звільнити його від слати іншої частини судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v.Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v.Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v.Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v.Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v.Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v.Poland» від 26 липня 2005 року.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

З огляду на наведене, враховуючи майновий стан позивача ОСОБА_1 та надані докази на підтвердження заявленого клопотання, суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Черкаській області (Христинівський відділ обслуговування громадян) та отримує пенсію за віком (а.с.8), але разом з тим, позивач звертаючись до суду з вимогою про звільнення його від сплати судового збору, не надав суду відповідних доказів, які б були підставою для такого звільнення, інформації про відсутність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, тощо, тому з урахуванням встановлених орбставин та майнового стану позивача, суд вважає можливим відстрочити позивачу недоплачену ним частину судового збору.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн. Позивач визначив ціну позову за договором позики у розмірі 1762415 грн.

Отже, при поданні позову майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір, з урахуванням ціни позову, у розмірі 15140,00 грн, водночас до позовної заяви позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн, різниця становить 13928,80 грн

На підставі вищевикладеного, клопотання позивача слід задовольнити частково, та у зв`язку зі сплатою позивачем лише частини судового збору у сумі 1211,20 грн, відстрочити йому недоплачену різницю судового збору 13928,80 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 133, 136, 175-177, 186, 187 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Призначити у справі підготовче засідання на 14 квітня 2025 року на 09 год. 00 хв. в залі судових засідань №1 Бобринецького районного суду Кіровоградської області за адресою: вул. Миколаївська, 80, м. Бобринець Кіровоградської області з повідомленням учасників справи.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, та всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копія відзиву та доданих до нього документів одночасно з наданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву на позов суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з надісланням (наданням) до суду повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Позивачу ОСОБА_1 відстрочити до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики сплату судового збору у сумі 13928,80 грн .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України http://bb.kr.court.gov.ua.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Одночасно з копією ухвали учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Роз`яснити учасникам справи, їх представникам право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості (крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою).

Повідомити про наявну технічну можливість Бобринецького районного суду Кіровоградської області щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвала може бути оскаржена лише з підстав порушення правил підсудності шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя І. М. Адаменко