Справа № 562/90/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"18" березня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Бєлявська А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживача та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на її користь 50000 грн. страхового відшкодування, обґрунтовуючи настанням страхового випадку, пов`язаного з ризиком здійснення операцій з використанням платіжних карток та банківських рахунків, а саме, здійснення невідомою особою крадіжки грошових коштів в сумі 64888 грн. з її банківської картки. Відмова відповідач в страховій виплаті є незаконною та підлягає судовому захисту.

У відзиві на позов відповідач просить в задоволені позовних вимог відмовити, мотивуючи тим, що страховик діяв в межах договору добровільного страхування і прав позивача не порушив. За умовами договору страховик взяв обов`язок відшкодувати можливі збитки чи втрати страхувальника, пов`язаними з операціями платіжних карток не у будь-якому випадку, а у чітко визначеному переліку випадків, які визначені п.6 договору. З наданих страховику документів вбачається, що спосіб незаконного заволодіння коштами не встановлено та позивачем не зазначено, який саме страховий випадок має місце з визначених у п.п.6.1.1-6.1.6 договору. При розподілі судових витрат просить суд врахувати, що витрати відповідач на професійну правничу допомогу становлять 10000 грн.

У відповіді на відзив позивач не погодилася з доводами відповідача, мотивуючи тим, що вона чесно і добросовісно виплачувала кошти по договору страхування та сподівалася, що її вклад захищений від протиправного заволодіння. Факт крадіжки коштів третіми особами без її згоди та відома підтверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та підпадає під ознаки страхового випадку, зазначеного в п.6.2 договору.

У запереченнях відповідач не погодився з наведеними позивачем доводами у відповіді на відзив та просить в задоволенні позову відмовити.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило.

Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, а представник відповідача позов не визнає, просять розглянути справу без їх участі.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Істотними умовами договору страхування згідно ст.982 ЦК України є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Установлено, що 10 вересня 2024 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір страхування фінансових ризиків за стандартним страховим продуктом «Захист від шахрайства» - поліс №RVHMSKM-248А322, предметом якого є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим договором.

Строк дії договору 12 місяців з 11 вересня 2024 року до 10 вересня 2025 року.

Обставини укладення договору №RVHMSKM-248А322 сторонами не заперечуються.

10 жовтня 2024 року позивач звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» із заявою про здійснення страхової виплати внаслідок незаконного заволодіння її грошовими коштами шляхом крадіжки, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію 11 жовтня 2024 року кримінального провадження №0002345.

З указаного витягу вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою про те, що невідома особа 10 жовтня 2024 року в період часу з 01:35 години до 01:37 годину здійснила крадіжку грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 в сумі 64888 грн., при цьому дані банківської карти заявниця не розголошувала та не переходила за посиланням, підозрілі особи до неї не телефонували.

Здійснення операцій з переказу вказаних у заяві ОСОБА_1 коштів в сумі 64888 грн. у період часу з 01:35 години до 01:37 годину 10 жовтня 2024 року підтверджується банківською випискою по рахунку.

За наслідками розгляду заяв позивача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» листам від 01 листопада 2024 року та від 26 листопада 2024 року у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 відмовив, мотивуючи тим, що за наданими страхувальником документами спосіб незаконного заволодіння коштами не встановлено, тому заявлена подія не може бути кваліфікована як страховий випадок за визначеними пунктами 6.1.1 - 6.1.6 договору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Частиною 3 ст.102 Закону України «Про страхування» визначено, що у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим.

Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

Порядок прийняття страховиком рішення про відмову у здійсненні страхової виплати визначається в договорі страхування або законодавством України (ч.1 ст.104 Закону України «Про страхування»).

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Пунктом 4.2 договору визначено, що об`єктом страхування за цим договором є можливі збитки страхувальника, пов`язані з ризиками здійснення операцій з використання платіжних карток та/або банківських рахунків страхувальника, інформація щодо ідентифікації яких вказана в п.п поліса, за з яким пов`язані страхові інтереси страхувальника і страхові ризики, що підлягають страхуванню за цим договором.

Страховий захист за договором поширюється на грошові кошти, які розміщено на поточних, депозитних, карткових рахунках страхувальника,відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», та платіжні картки, випущені на ім`я страхувальника до таких рахунків (п.5.1 договору).

Страховим випадком згідно п.6.2 договору є факт нанесення страхувальником матеріального (майнового) збитку, пов`язаного з втратою грошових коштів внаслідок настання страхових ризиків, передбачених п.6.1 поліса, протягом строку дії страхового покриття за договором, що підтверджено документально і не є винятком із страхових випадків.

Відповідно до п.6.1 договору страховими ризиками за договором є:

п.6.1.1. «Незаконне отримання готівкових коштів з карткового рахунку за допомогою підробленої або викраденої платіжної картки»;

п.6.1.2. «Незаконна оплата з карткового рахунку в торгівельно-сервісній мережі за допомогою підробленої, втраченої або викраденої платіжної картки»;

п.6.1.3. «Незаконна оплата/переказ в мережі Інтернет за допомогою підроблених інтернет сайтів, поштових розсилок, шкідливого програмного забезпечення (фітинг, фармінг)»;

п.6.1.4. «Незаконна оплата/переказ в системі Приват24 за допомогою протиправного отримання доступу до фінансового номера телефону або використання фітингових сайтів»;

п.6.1.5 «Незаконна оплата/переказ або отримання готівкових коштів з карткового рахунку без присутності платіжної картки за допомогою протиправного отримання доступу до фінансового номера телефону»;

п.6.1.6. «Телефонне шахрайство».

Перелік визначених договором ризиків є виключним та не передбачає інших.

Таким чином, страховик за умовами договору взяв обов`язок відшкодувати можливі збитки чи втрати страхувальника , повозами з операціями платіжних карток, не у будь-якому випадку, а у чітко визначених випадках настання ризиків, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.6 договору.

Тому, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами незаконного заволодіння її грошовими коштами за передбаченими пунктами 6.1.1 - 6.1.6 договору ризиками, тобто за допомогою підробленої, втраченої або викраденої платіжної картки чи підроблених інтернет сайтів, поштових розсилок, шкідливого програмного забезпечення (фітинг, фармінг), протиправного отримання доступу до фінансового номера телефону або використання фітингових сайтів чи внаслідок телефонного шахрайства.

Крім того, сам по собі факт крадіжки коштів позивача третіми особами без її згоди та відома за невідомих позивачу обставин вчиненого злочину (способу, механізму, знарядь, пристроїв тощо) не свідчить про настання страхового випадку за визначені сторонами договору умовами його настання.

Жодного з передбачених договором ризику, з яким пов`язано настання страхового випадку для здійснення страхового відшкодування, позивач не наводить.

А відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позові вимоги позивачем не доведені, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживача та стягнення коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: