Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1363/23

Номер провадження: 2/511/14/25

10 березня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання - Мадея Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (правонаступник позивача ОСОБА_2 ) до Державний науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України, третя особа: Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту,

встановив:

17.05.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява.

Вказана позовна заява мотивована тим, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Так, позивачка забажала розпорядитись своїм майном на власний розсуд, однак їй стало відомо, що на її будинок накладено арешт, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП на НМ 330140210 від 25.04.2023 року. З вказаної довідки вбачається, що арешт накладено відділом державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції за реєстровим номер 9972713, на підставі виконавчого листа №1-128, виданого 16.04.2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2010 року винесеної Державним виконавцем Устич О.О. вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа №1-128 від 16.04.2010 року мала заборгованість в сумі 5473,33 грн. Станом на серпень 2011 року сума боргу за виконавчим листом становить 675,89 грн. Зазначений борг у розмірі 675,89 грн. було утримано з позивачки в період з травня по серпень 2011 року. З метою вирішення питання щодо скасування арешту, позивачка звернулась до Роздільнянського МрВДВС ГТУЮ в Одеській області, однак відповідно до листа №11270 від 01.05.2023 року останній було повідомлено, що надання детальної інформації про арешт №9972713 надати неможливо, у зв`язку зі знищення архіву зі спливом терміну зберігання. На підставі викладеного, позивачка просить суд скасувати арешт, накладений на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 22.05.2023 року було відкрито провадження по вказаній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.09.2023 року було замінено первісного відповідача Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на належного відповідача Державний науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України (адреса: Київська область Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кількеца, 4). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Роздільнянський міжрайонний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

20.10.2023 року на адресу суду від директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд визнати Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України неналежним відповідачем у вказаній справі та зобов`язати ОСОБА_1 вчинити всі необхідні процесуальні дії для визначення належного відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_1 померла .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2023 року провадження по справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 , яка померла.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року провадження по справі було поновлено та витребувано з Великомихалівської державної нотаріальної контори Одеської області відомості щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.08.2024 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла копія спадкової справи №34/2024, заведеної після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із вказаної спадкової справи вбачається, що спадкоємцем майна померлого за заповітом є онук померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 21.10.2024 року було залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Державний науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України, третя особа: Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту, в якості процесуального правонаступника позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання ОСОБА_2 до суду не прибув, надав заяву на адресу суду, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовну заяву просив задовольнити.

Відповідач Державний науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Третя особа Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не прибула, раніше надавала заяву про розгляд справи без участі її представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку №806736 від 01.12.2006 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку посвідчено приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Фішером Б.І., зареєстровано в реєстрі за №3966.

Відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 30.06.2015 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:011:0097, площа 0,0562 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка). Також, факт належності ОСОБА_1 , на праві приватної власності будинку та земельної ділянки підтверджується: Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.06.2015 року за №39821622, Відомостями з державного реєстру речових прав від 25.04.2023 року за №330140210.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за № 330140210 від 25.04.2023 року вбачається, що на житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , накладено обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: виконавчий лист 1-128 від 16.04.2010 року виданий Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ витрати за експертизу у суму 5473,33 грн., обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції.

Відповідно до листа начальника Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Поліщук В.С. від 01.05.2023 року за №11270, ОСОБА_1 було повідомлено, що надати детальну інформацію про арешт №9972713 не є можливим у зв`язку із знищенням архіву зі сплином терміну зберігання.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно п. 5.1.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерстваюстиції України№ 74/5від 15.12.1999 (яка діяла станом на час накладення арешту), стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, потрібних для виконання за виконавчими документами, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. Якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, то стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльностісуб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст.41Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормамКонституції України та Конвенції.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Судом встановлено, що виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, знищено за закінченням терміну зберігання, але накладений арешт знятий не був, тому суд доходить висновку, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту, накладеного державним виконавцем на майно боржника у виконавчому провадженні, відомості щодо якого відсутні в органу виконавчої служби, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння позивача майном з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження на час звернення з позовом до суду та відсутність майнових претензій стягувача.

Виходячи з викладеного вище, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому, право позивача підлягає судовому захисту з урахуванням положень ч. 5ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» шляхом зняття арешту з будинку.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 17.05.2023 року, розподіл якого позивач просить не здійснювати.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 259, 263-268, 279 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (правонаступник позивача ОСОБА_2 ) до Державний науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України, третя особа: Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешт - задовольнити.

Скасувати арешт на будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.12.2006 року, накладений відділом державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції за реєстровим номером 9972713, на підставі виконавчого листа №1-128 виданого 16.04.2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 20.03.2025 року.

Суддя І. В. Бобровська