Справа № 212/7925/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання - Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/7925/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Покровської районної у м. Кривому Розі ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

12.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем ОСОБА_2 з 28.09.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 22.12.2023 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , від якого мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач батьківських обов`язків по відношення до своїх неповнолітніх доньок, не виконує, має борг зі сплати аліментів, та не заперечує, щоб дітей всиновив її чоловік ОСОБА_3

02.09.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Крім того, зазначеною ухвалою було зобов`язано Орган опіки та піклування Покровської районної у місті Кривому Розі ради, у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України, надати висновок щодо розв`язання спору.

28.11.2024 року Органом опіки та піклування Покровської районної в місті Кривому Розі ради надано висновок щодо розв`язання зазначеного спору.

16.12.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягала.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи; в телефонному режимі повідомив суду, що не заперечує проти задоволення позову.

В судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування, не з`явилась, в своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність та врахувати наданий висновок щодо розв`язання спору.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, представника третьої особи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 28.09.2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2022 року (а.с.23). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10,11).

22.12.2023 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та відповідно, їй було присвоєно прізвище чоловіка (а.с.9); ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачка у шлюбі народила доньку ОСОБА_6 (а.с.12).

Відповідно судового наказу у справі № 183/5494/21 виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 26.08.2021 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів ( а.с.26-27).

Відповідно довідки з Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.06.2024 №192075, згідно розрахунку заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 17.06.2024 рік ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам в розмірі 175 124,28 грн., тобто за період з серпня 2021 року по червень 2024 року загалі не сплачував аліменти на утримання дітей (а.с.30, 31-32).

Відповідно заяви від 22.05.2024 року №107, яка засвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І., ОСОБА_2 не заперечував проти позбавлення його батьківських прав (а.с.28-29).

20.11.2024 року рішенням № 1069 Покровської районної у місті Кривому Розі ради затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого, ураховуючи те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання дітей, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, в інтересах дітей, виконком Покровської районної в місті ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, зазначеним висновком встановлено, що ОСОБА_2 на телефонний зв`язок не вийшов, за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , доступу до квартири наданий не був, батько ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначив, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації близько п`яти років. Відповідно до інформації відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, постійного працевлаштування не має. Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 14.11.2024 року, згоден з позбавленням його батьківських прав відносно доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.53-55, 66).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України).

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 3 , 4 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Як зазначено у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання дітей, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тобто не виконує належним чином свій обов`язок щодо утримання дітей.

Отже, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд визнає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітніх дітей, мотиви для позбавлення відповідача батьківських прав, визнає доречними і достатніми, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Покровської районної у м. Кривому Розі ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, , знаходиться за адресою: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, буд. 2.

Повний текст рішення суду складений 18.03.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна