БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/149/25
Справа № 355/2496/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Ярослави Ярославівни про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

05.03.2025 до Березанського міського суду Київської області через систему «Електронний суд» (зареєстровано канцелярією суду за вх № 862 від 05.03.2025) надійшло клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. про витребування доказів, у якому вона просила суд: поновити строк для подання клопотання про витребування доказів, витребувати у Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (Код , 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д): інформацію: чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) кредитна картка № НОМЕР_2 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 7000,00 грн., які 19.02.2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період із 19.02.2021 по 23.02.2021 р. Ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 19.02.2021 по 23.02.2021; - інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Березанського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа № 355/2496/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, наслідком чого стало звернення позивача до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження факту видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви долучено лист від платіжної системи щодо підтвердження переказу грошових коштів від 19.02.2021 на номер картки відповідача НОМЕР_2 у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту. Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону "Про електронну комерцію" розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України"Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Вказаний Закон "Про електронну комерцію" є спеціальним нормативно- правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин.

Як стверджує представник позивача, з наведених вище положень укладеного між сторонами договору та норм чинного законодавства України слід звернути увагу суду на те, що надана позивачем копія листа від платіжної системи є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт перерахування позикодавцем грошових коштів відповідачу, оскільки правовідносини виникли, в тому числі, з урахуванням вищезазначених норм законодавства, зокрема, і з використанням платіжних інструментів, проте, представник позивача вважає за необхідне звернутися до суду з даним клопотанням про витребування доказів.

Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Таку виписку по рахунку позичальника може сформувати та надати банк, що обслуговує картковий рахунок відповідача, який був вказаний ним на отримання кредитних коштів і на який були перераховані кошти за договором позики.

Отже, позивач у позовній заяві не зазначав про необхідність витребування доказів, оскільки, зважаючи на норми чинного законодавства, позивачем було надано належні та допустимі докази, що підтверджують його позицію, а необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Додатково у клопотанні наголошено, що саме позичальником при заповненні форм на сайті кредитодавця власноруч було зазначено реквізити платіжної банківської картки: НОМЕР_2 та на яку з часом було перераховано кошти за кредитним договором.

Тобто, банком-емітентом який видав банківську картку НОМЕР_2 є АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, ).

Представник позивача у заяві про витребування доказів вказує, що оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківською таємницею, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вона вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів.

При цьому, попереднє звернення позивача до банку з вимогою про розголошення банківської таємниці є недоречним та не є необхідним для подачі клопотання про витребування доказів, що підтверджується чисельною судовою практикою. Відповідне клопотання разом із позовною заявою не заявлено, так як вже на стадії розгляду справи в суді у сторони Позивача виникла така необхідність.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не направив свого представника.

У позовній заяві представник позивача просив суд на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проводити за відсутності представника позивача (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з клопотанням, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як передбачено ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обґрунтовуючи доцільність поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів, представник позивача вказує, що позивач у позовній заяві не зазначав про необхідність витребування доказів, оскільки, зважаючи на норми чинного законодавства, позивачем було надано належні та допустимі докази, що підтверджують його позицію, а необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді.

Разом з тим, у клопотанні жодним чином не мотивовано, яким чином необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді, з огляду на те, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.02.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором призначено на 20 березня 2025 року на 11 годину 30 хвилин в Березанському міському суді Київської області.

При цьому, з клопотанням про витребування доказів представник позивача звернувся 05.03.2025.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при пред`явленні позову до суду представник позивача письмово не повідомив суд про те, що доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, та не зазначив: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Вимоги до змісту клопотання про витребування доказів визначені у частині 2 статті 84 ЦПК України, згідно з якою у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З метою виконання вимог п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів вказано, що оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому представник позивача вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів. При цьому, попереднє звернення позивача до банку з вимогою про розголошення банківської таємниці є недоречним та не є необхідним для подачі клопотання про витребування доказів, що підтверджується чисельною судовою практикою.

На переконання суду представником позивача належним чином не виконано вимоги п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку для подання представником позивача клопотання про витребування доказів з огляду на те, що особа, яка його подала, не обґрунтувала неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відтак, клопотання представника позивача про витребування доказів слід залишити без задоволення як таке, що заявлене з пропуском встановленого строку.

Суд звертає увагу на те, що застосування судом приписів ч. 1 ст. 84 ЦПК України щодо застосування наслідків заявлення клопотання про витребування доказів з пропуском встановленого строку, та залишення судом його без задоволення, у випадку, коли особа, яка його подала, належно не обґрунтувала неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, не може бути розцінене як вияв надмірного формалізму та не може свідчити про обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Як передбачено ч. 7, 8 ст. 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 84, 127, 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Ярослави Ярославівни про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Дудар