УХВАЛА

19 березня 2025 року

м. Київ

справа № 757/13390/21

провадження № 61-9963св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року в складі судді Батрин О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року в складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф., Мостової Г. І.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Львівський лікеро-горілчаний завод», ОСОБА_2 , про припинення дії свідоцтва на знак для товарів та послуг та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач ПрАТ «Галіція дистилері» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ДП «Український інститут інтелектуальної власності», про припинення дії свідоцтва на знак для товарів та послуг, відповідно до якої просив:

- достроково припинити дію Свідоцтва на знак для товарів та послуг № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року, власником якого є ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ДП «Український інститут інтелектуальної власності» внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про дострокове припинення повністю дії свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 27.04.2014 року та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ПрАТ «Галіція Дистилері» на підставі свідоцтва на знак для товарів та послуг № НОМЕР_2 від 25 листопада 2016 року є власником знаку для товарів та послуг (торговельної марки) «ІНФОРМАЦІЯ_1». Згідно з вказаним свідоцтвом № НОМЕР_2 від 25 листопада 2016 року на знак товарів та послуг правова охорона, що надається, визначається наступним переліком товарів 33-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків: алкогольні напої (крім пива); алкогольні напої, що сприяють травленню; алкогольні напої, що містять фрукти; алкогольні напої на травах; аперитиви; бренді; вермути; вина; віскі; ганусова (анісова) горілка (настоянка); горілка; горілка ароматизована; горілка вишнева; горілка житня; горілка плодова; горілка пшенична; горілка сливова; горілка фруктова; горілки з лимоном; горілки з перцем; горілки з хроном; джин (ялівцева горілка); коктейлі; лікери; медівка (гідромель); наливки (алкогольні та слабоалкогольні напої); настоянки гіркі; перегінні алкогольні напої; пікети (вино з виноградних вичавків); ром; сидри; слабоалкогольні напої, крім пива; спиртні напої; шнапси.

На час подання позовної заяви позивач під торгівельною маркою «ІНФОРМАЦІЯ_2» виробляє та реалізує коньяк України відповідно до умов правової охорони, що засвідчується свідоцтвом № НОМЕР_2 стосовно товару «бренді».

При цьому, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року є власником комбінованого знаку для товарів і послуг (торговельної марки), що складається зі стилізованого зображення монети з профелем імператора Австрії ОСОБА_3 , під яким містяться слова «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Також згідно з бібліографічними даними свідоцтва № НОМЕР_1 від 27 січня 2014 року на вказаний знак для товарів та послуг, поширюється правова охорона, що надається, визначається переліком товарів, що належать до 16, 30, 33, 34, 37, 39, 45 класів МКТП; зокрема товарів, що віднесені до 33 класу МКТП, у свідоцтві № НОМЕР_1 , визначений лише один товар: алкогольні напої (крім пива).

Отже, оскільки обсяг правової охорони, що надається знаком для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1 не поширюється на такий товар як «горілка», а також оскільки позначення «Lemberg», нанесене на горілку, суттєво відрізняється від зареєстрованого знака для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1 , можна дійти висновку, що ОСОБА_1 не використовує знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1 щодо товару 33-го класу «Алкогольні напої, окрім пива».

Крім того, позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , не використовує знак для товарів і послуг (торговельну марку), що засвідчений свідоцтвом № НОМЕР_1 безперервно протягом п`яти років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва, що й є підставою для припинення його дії.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року у задоволенні позову ПрАТ «Галіція дистилері» до ОСОБА_1 , ДП «Український інститут інтелектуальної власності», треті особи: ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод», ОСОБА_2 , про припинення дії свідоцтва на знак для товарів та послуг відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «Галіція дистилері», подану представником - генеральним директором ПрАТ «Галіція дистилері» Татаріновим В. В., залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року залишено без змін.

У липні 2023 року ПрАТ «Галіція дистилері» направило до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2023 року цю справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_4 , судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В., Яремко В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У жовтні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 02 жовтня 2023 року цю справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_4 , судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В. , Яремко В. В.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду О. Грицик від 03 жовтня 2024 року у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_4 призначено повторний автоматизований розподіл, зокрема цієї справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2024 року цю справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Фаловська І. М., Карпенко С. О.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Львівський лікеро-горілчаний завод», ОСОБА_2 , про припинення дії свідоцтва на знак для товарів та послуг призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними в справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська