Номер провадження 2/754/3002/25
Справа №754/9660/24
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю представника позивача Лещенка О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

за участю Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, як органу опіки і піклування

про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

Суть спору. Стислий виклад позицій сторін

1.28.06.2024 Позивач надіслав до суду позов, підписаний адвокатом Лещенко О.В. Позивач у позові просить:

1)зобов`язати Відповідачку не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - донька);

2)визначити такий спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні доньки:

-у перехідний період протягом двох місяців від дня набрання законної сили рішення суду кожен день з 15:00 до 17:00, першу та третю кожну суботу місяця з 10:00 години до 14:00 години та другу і четверту неділю кожного місяця з 10 години до 14 години у присутності матері;

-після спливу двох місяців від дня набрання чинності судовим рішенням кожен день з 15:00 до 19:00 годин без присутності матері. І, III субота кожного місяця - цілий день без присутності матері. II, IV неділя кожного місяця без присутності матері -цілий день без присутності матері;

3)стягнути судові витрати. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат становить 6422,40 грн (2422,40 грн - судовий збір; 4000,00 грн - витрати на правову допомогу).

2.На думку Позивача мати систематично чинить перешкоди у спілкуванні, не дає йому можливості бачитись з дитиною, ігнорує повідомлення, зустрічі з дитиною пропонує у незручний для нього час. Батько зауважив, що з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України проходить військову службу у Збройних Силах України. Врегулювати цю ситуацію шляхом взаємних домовленостей батькам не вдається, тому батько просить визначити запропонований ним графік.

3.12 серпня 2024 року представник Відповідачки подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить Відповідачка просить частково задовольнити позовну заяву позивача та визначити такий спосіб участі ОСОБА_3 у спілкування та вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення графіку спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , таким чином:

-після набрання чинності судовим рішенням ІІ суботу кожного місяця з 16:00 до 18:00, ІV неділю кожного місяця з 16:00 до 18:00 в присутності матері за фактичним місцем проживання матері з урахуванням стану здоров`я дитини, розпорядку її дня, відвідувань нею додаткових занять і гуртків та за бажанням дитини.

4.Відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву та під час бесіди зі спеціалістом служби зазначила, що з позовними вимогами батька та графіком побачень з дитиною не погоджується. Як стверджує остання, вона ніколи не перешкоджала батьку в спілкуванні та вихованні дитини, але батько поводився агресивно, застосовував психологічне та фізичне насильство відносно неї, принижував честь та гідність, зловживав алкогольними напоями, неодноразово водив автомобіль у стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв?язку з чим притягувався до адміністративної відповідальності. Відповідачка повідомила, що самостійно забезпечує дитину матеріально, одноосібно піклується здоров?ям та розвитком останньої. Вона не проти зустрічей батька з дитиною, але виключно у її присутності, у зв`язку з віком дитини та агресивною поведінкою батька та пропонує свій графік побачень батька з дитиною.

5.09 вересня 2024 року представник Позивача подав відповідь на відзив. Наполягав на на тому, що розрив сімейних відносин між батьками (розірвання шлюбу та окреме проживання, існування непорозумінь та конфліктів) не може бути перешкодою в участі у вихованні дитини. Бажання створення перешкод Відповідачкою у спілкуванні Позивача з дитиною шкодить лише інтересам дитини, її гармонійному розвитку, чого б Позивач дуже хотів запобігти. Дочка повинна знати, що в неї є повноцінний батько, а розрив у спілкуванні між батьком може призвести до негативних наслідків.

УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА

6.14 жовтня 2022 року між ОСОБА_3 (далі по тексту -Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 (далі по тексту позову - Відповідачка), ІНФОРМАЦІЯ_3 , був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 202 у Чугуївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків).

7.Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08.05.2024 року шлюб між Позивачем та Відповідачкою було розірвано.

8.Під час перебування у шлюбі у Позивача з Відповідачем народилась дитина - донька, ОСОБА_5 (надалі - донька або дитина), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 19.05.2023 року зроблений відповідний актовий запис № 833 в книзі реєстрації народжень у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 01.09.2023 року).

9.30.08.2023 року Позивач звернувся до Служби у справах дітей та сім`Ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про встановлення порядку його участі у вихованні дитини.

10.Надалі на підставі листа Службою у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради був складений Висновок оцінки потреб сім`ї від 28.09.2023 року та акт обстеження житлово-побутових умов проживання Позивача від 06.10.2023 року за адресою проживання Позивача : АДРЕСА_1 у висновку, якого було зазначено, що «в квартирі створені умови для проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

11.Дитина проживає разом із матір?ю в її будинку, де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови, про що працівниками служби у справах дітей та сім?ї райдержадміністрації (далі - служба) складено відповідний акт в жовтні 2024.

12.Дитина зараз не відвідує заняття та гуртки, виховується матір?ю, допомагає бабуся та няня. Зі слів матері у щоденному графіку має денний сон з 12 до 16.

13.Батько дитини проживає за іншою адресою, де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови, про що працівниками служби у справах дітей та сім?ї Вишневої міської ради складено акт в серпні 2024 року.

14.Відстань між адресами проживання батьків 58 км (1 година їзди на автомобілі).

15.Батько дитини востаннє бачив дитину, коли їй було 4 місяці.

16.У листопаді 2023 щодо батька був встановлений припис за рішенням суду з причини домашнього психологічного насильства строком 6 місяців. Зокрема, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29.11.2023 року у справі №754/17035/23 був виданий обмежувальний припис Позивачу відносно Відповідача.

17.За результатами оскарження цього рішення суду Київський апеляційний суд своєю постановою від 28.02.2024 року у справі №754/17035/23 постановив таке: «Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. Заяву ОСОБА_4 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково. Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 строком на 6 місяців яким: 1) заборонити ОСОБА_3 перебувати та наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_4 ; 2) заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому заінтересованій особі; 3) заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні розмови або контактувати іншими засобами з ОСОБА_4 особисто і через третіх осіб. »

18.Суд з`ясував, що Батько щодо дитини не проявляв насильство, що визнала та підтвердила Відповідачка в судовому засіданні. Батько не порушував обмежувальний припис. Після спливу 6 місяців його строк дії не продовжувався.

19.Відповідачка не дає дитину батькові, наполягає на тому, що він може бачитися з нею лише у її присутності. Причини, які заявляє Відповідачка, полягають в тому, що раніше був випадок щодо домашнього насильства, в кризовий період, до розлучення і до того, як був встановлений припис, батько в приватному повідомленні погрожував матері, що забере дитину, коли їй буде 2 роки. Також Відповідачка стверджує, що батько зловживає алкоголем, що підтверджує наявністю судових рішень про притягнення його до відповідальності за керування автомобілем в нетверезому стані.

20.Позивач ці обставини заперечує. З огляду на те, що у Суду відсутні належні та допустимі докази зловживання алкоголем Позивачем, а рішення суду про притягнення його до відповідальності за керування автомобілем в нетверезому стані були прийняті до народження дитини і доказів того, що такі випадки повторювалися станом на момент розгляду справи немає, Суд не бере до уваги ці обставини, на які посилається Відповідачка, при вирішенні спору.

21.Також мати стверджує про неконтрольовану агресію батька. Підтверджує це відео, на якому начебто батько, який працював охоронником і під час ДТП погрожував зброєю. Це відео у вільному доступі в інтернеті. Суд оглянув це відео і не визнав його належним та достовірним доказом того, що на ньому зображений саме Позивач. Тому ці обставини Суд не бере до уваги при ухваленні рішенні.

22.Щодо обставин домашнього насильства, Суд бере до уваги ці обставини, оскільки вони були встановлені рішення суду в інішій справі. Водночас, Суд бере до уваги, що Позивач не вчиняв жодних неправомірних дій щодо дитини. Це знижує безпосередній ризик для дитини. Також Суд бере до уваги те, що припис не був порушений, і після закінчення його дії не було зафіксовано нових правопорушень. Це свідчить про потенційну позитивну зміну поведінки Позивача.

23.Позивач стверджує, що мати дитини перешкоджає їхньому спілкуванню. Хоча Відповідачка це заперечує, вона не надала Суду жодних доказів того, що Позивач мав можливість бачитися з дитиною. Під час судового розгляду представник Відповідачки наполягав на необхідності попередньої домовленості про зустрічі за 5 днів. Спроба Позивача домовитися про зустріч з дитиною шляхом надсилання повідомлення Відповідачці зазнала невдачі, що було підтверджено Відповідачкою в судовому засіданні з поясненням, що вона очікує на рішення суду.

24.Таким чином, Суд дійшов висновку, що Позивач зазнає перешкод у спілкуванні з дитиною зі сторони Позивачки, що обумовлює вирішення цього спору в судовому порядку. Водночас, Суд бере до уваги, що судовому засіданні Відповідачка визнала важливість участі батька у житті дитини, заявила про те, що немає наміру чинити перешкоди у спілкуванні.

25.Орган опіки та піклування надав висновок від 19.08.2024 № 10223-2705, в якому вважає за доцільне визначити участь батька, у вихованні дитини за наступним графіком: перехідний період - протягом шести місяців, в присутності матері дитини: щовівторка, щочетверга кожного місяця з 15.00 год до 17.00 год; друга, четверта субота кожного місяця з 15.00 год до 17.00 год; в подальшому - без присутності матері: щовівторка, щочетверга місяця з 15.00 год до 17.00 год; друга, четверта субота місяця з 15.00 год до 17.00 год.

26.У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

27.Відповідно до статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV«Про міжнародні договори і угоди» (далі - № 1906-IV) чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

28.У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

29.Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

30.Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини (частина перша статті 18, частина перша статті 27 Конвенції про права дитини).

31.Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року в справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

32.У рішенні від 07 грудня 2006 року в справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

33.Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ від 07 серпня 1996 року в справі «Johansen v. Norway»).

34.Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III«Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

35.Відповідно до статті 8 Закону № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

36.Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону № 2402-III).

37.У статті 15 Закону № 2402-III зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

38.У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 Сімейного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

39.Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

40.У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

41.Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

42.Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

43.Згідно з частинами першою-третьою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати кому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

44.У частині першій та другій статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

45.В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами .

46.Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року в справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19) виснувала, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитись на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.

47.Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи (постанови Верховного Суду від 07 серпня 2024 року в справі № 742/3278/23 (провадження № 61-7675св24), від 08 травня 2024 року в справі № 638/1269/23 (провадження № 61-15097св23) та інші).

48.У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

49.У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

50.Суд, ретельно дослідивши докази сторін, заслухавши в судовому засіданні особисті пояснення обох сторін та їх представників, враховуючи всі обставини справи, зокрема статус батька як військовослужбовця, вік дитини, її розпорядок дня, аргументи матері та необхідність адаптації дитини до спілкування з батьком, вирішив призначити такий спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дитини:

У перехідний період, що триватиме 9 (дев`ять) місяців з дня, коли рішення суду набере законної сили, зустрічі дитини з батьком відбуватимуться в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини, якщо батьки не домовляться про інше місце зустрічі ( в громадських місцях) у такі дні:

1)щовівторка з 09 до 12 години або в інший будень за домовленістю сторін,

2)перша та третя субота місяця з 15-30 до 18 години.

51.Після спливу 9 (дев`яти) місяців з дня, коли рішення суду набере законної сили, зустрічі дитини з батьком відбуватимуться без присутності матері із обов`язком батька повернути дитину до місця постійного проживання із матір`ю у такі дні:

1)двічі в будень: щовівторка з 09 до 12-30 години та щочетверга з 15-30 до 19 години або в інший будень за домовленістю сторін,

2)перша та третя субота місяця з 15-30 до 19 години,

3)друга та четверта неділя місяця з 15-30 до 19 години.

52.Цей графік розроблений з урахуванням особливого статусу батька, який служить у Збройних Силах України. Він передбачає можливість адаптації днів зустрічей до його службового графіку за умови взаємної згоди. Також, він забезпечує поступове знайомство дитини з батьком через перехідний період з присутністю матері, що сприяє кращій адаптації дитини. При плануванні зустрічей враховано вік дитини та її потреби у відпочинку, що забезпечує баланс між правами та потребами батька і дитини.

53.Суд вважає, що 2 місяці, на чому наполягав Позивач, недостатньо для перехідного періоду, зважаючи на те, що по-перше, батько як військовослужбовець немає можливості постійно перебувати поруч з дитиною, по-друге, дитина віком 1 рік і 10 місяців потребує більше часу, щоб звикнути до батька, особливо якщо вони не бачилися тривалий час; по-третє, матері, яка має обґрунтовані побоювання щодо заяв батька про відібрання дитини, потрібно більше часу, щоб переконатися, що батько не становить загрози.

54.Мета перехідного періоду - відновлення контакту між батьком і дитиною, встановлення довіри та зменшення тривожності у дитини. На думку Суду, перехідний період (9 місяців) є оптимальним.

55.Суд, оцінюючи запропоновані батьками графіки спілкування, визнав їх недостатньо обґрунтованими та такими, що не враховуючи інтереси дитини.

56.Зокрема, графік Позивача є занадто інтенсивним на початку (щодня по 2 години), важким для дитини, яка не бачила батька тривалий час, і розроблений без урахування фізичної можливості батька так часто бачитися з дитиною. Перехід на цілоденні зустрічі без попереднього поступового збільшення тривалості може бути стресом для дитини. Графік також не враховує режим дня дитини (денний сон), відстань між адресами проживання батьків, що зважаючи на інтенсивність графіку може негативно впливати на дитину, яка вимушена бути здійснювати переїзди між будинками батьків.

57.Натомість графік Відповідачки навпаки передбачає занадто короткі та рідкісні зустрічі (2 години двічі на місяць), що не сприятиме відновленню та розвитку близьких стосунків між батьком і дитиною. Водночас, обмеження зустрічей лише місцем проживання матері може бути незручним для батька, особливо враховуючи його службу та нерегулярні можливості приїжджати.

58.Суд бере до уваги, що в судовому засіданні Відповідачка повідомила, що не заперечує про зустрічі на іншій території та участі батька у житті дитини. Суд встановлює графік спілкування з дитиною за місцем проживання дитини, але з урахуванням можливості батьків домовитися про інше місце зустрічі ( в громадських місцях).

59.Щодо зустрічей у вихідні дні. Відповідачка просила Суд врахувати, що неділя в її родині є "днем сім`ї". Суд бере до уваги ці обставини і виявляє повагу до традицій сім`ї матері, що є важливим для збереження стабільності та комфорту в житті дитини.

60.Водночас, зважаючи на рівність прав батьків у вихованні дитини, бажанні батька також проводити вихідні (зокрема, у неділю) з дитиною і необхідності збалансувати інтереси обох батьків, Суд встановлює такий графік, що передбачає зустрічі батька у неділю також. Такий графік не порушує традиції сім`ї матері, зважаючи на час зустрічей, проте враховує і інтереси батька.

61.При встановленні графіку Суд керувався обставинами, актуальними на час розгляду справи. Таким чином, Суд не брав до уваги аргументи Позивача щодо планів на майбутнє, такі як звільнення зі служби, переведення, або закінчення воєнного стану, які, на його думку, могли б вплинути на частоту зустрічей з дитиною й визначає заявлену вимогу про інтенсивний графік побачень. Аналогічно, Суд не брав до уваги аргументи Відповідачки про майбутні плани дитини, зокрема, відвідування дитячого закладу та додаткових занять, тощо.

62.Водночас, Суд зауважує, що зміна обставин може бути підставою для перегляду встановленого графіку. Такий графік не є остаточним та незмінним.

63.Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

64.Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 559/1215/19-ц виснував, що «висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо».

65.Суд ретельно проаналізував висновок органу опіки та піклування, який має рекомендаційний характер, й з урахуванням вказаних вище у цьому рішенні мотивів, врахував обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, і частково рекомендації щодо графіку спілкування з урахуванням інтересів дитини та її батьків.

Розподіл судових витрат

66.Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити такий спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

У перехідний період, що триватиме 9 (дев`ять) місяців з дня, коли рішення суду набере законної сили, зустрічі дитини з батьком відбуватимуться в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини, якщо батьки не домовляться про інше місце зустрічі ( в громадських місцях) у такі дні:

1.щовівторка з 09 до 12 години або в інший будень за домовленістю сторін,

2.перша та третя субота місяця з 15-30 до 18 години.

Після спливу 9 (дев`яти) місяців з дня, коли рішення суду набере законної сили, зустрічі дитини з батьком відбуватимуться без присутності матері із обов`язком батька повернути дитину до місця постійного проживання із матір`ю у такі дні:

1.двічі в будень: щовівторка з 09 до 12-30 години та щочетверга з 15-30 до 19 години або в інший будень за домовленістю сторін,

2.перша та третя субота місяця з 15-30 до 19 години,

3.друга та четверта неділя місяця з 15-30 до 19 години.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 605,60 грн судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20 березня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО