У Х В А Л А

14 березня 2025 року

м. Київ

справа № 367/3847/19

провадження № 61-2528ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Інспекція архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, Державний реєстратор Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області Швидкий Сергій Сергійович, про визнання об`єкта самочинним будівництвом, скасування запису про реєстрацію права власності, знесення об`єкта, відшкодування моральної шкодита

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати виробниче приміщення, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 самочинним будівництвом;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права власності № 27623253, внесений на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області Швидкого С. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23 серпня 2018 року (індексний номер 42683877) про держану реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок, який складається з житлового будинку А, загальною площею 158,5 кв. м, виробничого приміщення Г, Г1, Г2 загальною площею 782,7 кв. м, сараю Е, гаража К, навісу М, огорожі 2-5, сараю И, гаражу-кухні З (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109);

- зобов`язати ОСОБА_3 здійснити знесення за власний рахунок самовільно збудованого об`єкта, а саме: виробничого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_3 80 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи довготривале протягом років порушення відповідачем прав позивача в частині протиправного зведення на суміжній земельній ділянці будівлі, що за своїм функціональним призначенням не узгоджується з цільовими призначеннями земельних ділянок, на якій він розміщений, враховуючи систематичний вплив від господарської діяльності відповідача у самовільно побудованій будівлі на побут, життя та здоров`я позивача та його родини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив його задовольнити.

18 вересня 2024 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано виробниче приміщення, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , самочинним будівництвом.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права власності № 27623253, внесений на підставі Рішення Державного реєстратора Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області Швидкого С. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23 серпня 2018 року (індексний номер 42683877) про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок, який складається з житлового будинку А, загальною площею 158,5 кв. м, виробничого приміщення Г, Г1, Г2, загальною площею 782,7 кв. м, сараю Е, гаража К, навісу М, огорожі 2-5, сараю И, гаражу-кухні З (реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 109).

Зобов?язано ОСОБА_3 здійснити знесення за власний рахунок самовільно збудованого об?єкта, а саме: виробничого приміщення, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

10 жовтня 2024 року додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

06 лютого 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 жовтня

2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 лютого 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду

від 06 лютого 2025 року, в якій просить її скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд не врахував правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі

№ 916/2791/13, від 23 червня 2020 року в справі № 680/214/16-ц, в постановах Верховного Суду від 03 березня 2021 року в справі № 915/161/20, від 24 листопада 2021 року в справі № 906/495/20, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди не дослідили зібрані в справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого

2025 року.

Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу

№ 367/3847/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Інспекція архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, Державний реєстратор Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області Швидкий Сергій Сергійович, про визнання об`єкта самочинним будівництвом, скасування запису про реєстрацію права власності, знесення об`єкта, відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська