провадження №: 2/752/475/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова група «Оберіг» в особі адвоката Стецюри О.В., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.06.2020 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-168317969. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 03.06.2021 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 80502,16 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 80502,16 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 130264,38 грн, з яких: сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 80502,16 грн, інфляційні витрати у розмірі 20607,21 грн, пеня в розмірі 26739,95 грн, 3% річних у розмірі 2415,06 грн; витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, судовий збір.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду, бо адресат відсутній за вказаною адресою.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.06.2020 об 11 год 00 хв ОСОБА_1 в м. Києві на перехресті вул. І. Сергієнка та вул. П. Усенка, керуючи автомобілем «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості, не надав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та спричинення тілесних ушкоджень водію автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 керував зазначеним автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння. Пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку в кабінеті лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія», відповідно до якого перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2021 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України - закрито у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-168317969.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.

Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, склала 100857,88 грн.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 03.06.2021 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 80502,16 грн.

ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 80502,16 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01.09.2021.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачу 10.11.2021 позивачем було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак кошти від відповідача на рахунок позивача не надходили, що не спростовано відповідачем.

Таким чином, позовна вимога про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 80502,16 грн підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних витрат, пені та 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи наведене, суд вважає, що розрахунок штрафних санкцій проводиться за період з 16.11.2021 по 15.11.2022. Таким чином, період прострочення грошового зобов`язання 365 днів. При цьому, розмір основного боргу становить 80502,16 грн, інфляційні втрати 20604,21 грн, пеня 26739,95 грн, 3% річних 2415,06 грн, що підтверджується розрахунками позивача та не спростовано відповідачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат, пені, 3% річних є обґрунтованими.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач не надав будь-яких заперечень щодо визначення суми страхового відшкодування або його виплати, цим самим не спростував доводи позивача та не надав суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем.

Щодо вимоги про стягнення правової допомоги, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, ст. 136 ч. 4 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТДВ «СК «Оберіг» та адвокатом Стецюрою Ольгою Вікторівною 18.11.2022 укладено договір № 1250 про надання професійної правничої допомоги.

Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати позивачем коштів в розмірі 5000,00 грн, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення правничої допомоги.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, 14) суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 80502 (вісімдесят тисяч п`ятсот дві) грн 16 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, 14) інфляційні витрати у розмірі 20607 (двадцять тисяч шістсот сім) грн 21 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, 14) пеню у розмірі 26739 (двадцять шість тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн 95 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, 14) 3% річних у розмірі 2415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) грн 06 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Оберіг» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, 14) судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Ю.Ю. Мазур