Єдиний унікальний № 371/1886/24
Номер провадження № 2/371/272/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі:

головуючої судді Геліч Т.В.

за участю секретаря судового засідання Семерей Л.М., Литвин С.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ю звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 14 частини заробітку платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття на підставі наказу Миронівського районного суду Київської області від 29.11.2018.

Зазначає, що вказаний судовий наказ перебуває на виконанні в Оболонському ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно з постановою головного державного виконавця від 28.01.2019 відкрито виконавче провадження № 58192814.

Згідно з рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі № 371/874/20 позивач позбавлений батьківських прав щодо його доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.04.2024 стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_4 (мати дитини) померла.

27.03.2024 виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ухвалене рішення щодо надання малолітній, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини позбавленої батьківського піклування у зв?язку з позбавленням батька батьківських прав та смертю матері.

24.04.2024 виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ухвалене рішення щодо встановлення опіки над ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено ОСОБА_2 , яка є бабусею дитини, опікуном дитини.

Відповідно до ухвали Миронівського районного суду Київської області від 06.12.2024 у справі 317/1252/18 замінено сторону у виконавчому провадженні № 58192814, яке перебуває на виконанні в Оболонському ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ), зокрема, стягувача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , замінено на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що за станом здоров?я тимчасово не працює. З 2017 року перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Від цього шлюбу має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Утримання дітей потребує значних коштів.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини доходів (заробітку) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття на аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття.

Згідно з ухвалою від 03.02.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судове засідання, призначене на 19.02.2025 було відкладене для надання можливості сторонам надати додаткові докази.

У судовому засіданні позивач підтримав позов. Пояснив, що за станом здоров?я не працює. Також визанав, що не проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заперечив той факт, що ані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ані трьом іншим малолітнім дітям матеріально не допомагає. Та обставина, що проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 вказана адвокатом помилково у позовній заяві, фактично проживає з іншою жінкою, з якою спільних дітей не має. Проте просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти позову. Пояснила, що її внучка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, має цілу низку захворювань, лікування потребує значних фінансових витрат, відповідач як і раніше матеріально не допомагає. Також зазначила, що позивач не проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Зазначила, що є пенсіонером, перебуває на пенсії за віком, проте продовжує працювати, оскільки необхідно забезпечувати лікування та догляд дитини.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

На підставі судового наказу Миронівського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у справі № 371/1251/18 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

На виконанні в Оболонському ВДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 58192814.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі № 371/874/20 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , позбавлений батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_10 мати дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , померла (свідоцтво про смерть від 25.03.2024 серії НОМЕР_1 , видане Відділом (Центром) надання адміністративних послуг Миронівської міської ради Обухівського району Київськох області а.с. 37) .

27 березня 2024 року виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ухвалене рішення щодо надання малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини позбавленої батьківського піклування у зв?язку з позбавленням батька батьківських прав та смерті матері.

24 квітня 2024 року виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ухвалене рішення щодо встановлення опіки над ОСОБА_3 та призначено, ОСОБА_2 , опікуном дитини.

Згідно з ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 06.12.2024 замінено стягувача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у виконавчому провадженні № 58192814 з виконання судового наказу № 371/1251/18 від 29 листопада 2018 року, виданого Миронівським районним судом Київської області, який перебуває на виконанні в Оболонському відділі державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Із матеріалів справи вбачається, що у позивач, ОСОБА_1 являється багатодітним батьком, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Миронівською міською радою, свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , серії НОМЕР_3 від 16.03.2018, виданим Подільським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіадльного управілння юстиції у м.Києві, свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_4 від 12.02.2019, виданим Оболонським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управілння юстиції у м.Києві, свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , серії НОМЕР_5 від 05.05.2019, виданим Оболонським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управілння юстиції у м.Києві. Матір`ю малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Також відповідно до інформації із Єдиного порталу з інформацією про усі державні послуги «Дія» ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом спору у вказаній справі є зменшення розміру аліментів присуджених в судом до стягнення з позивача на утримання малолітньої доньки.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування належать обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, погіршення або поліпшення його здоров`я, і що саме такі зміни та обставини вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що 2017 року він проживає у однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Утримання дітей потребує значних коштів. Проте у судовому засіданні встановлено, що позивач не проживає із ОСОБА_5 та їх спільними малолотініми дітьми, матеріальної допомоги на утримання цих дітей не надає. Значену обставину ОСОБА_1 визнав, будь-яких доказів, які б спростували ці обставини не надав. Також позивач не надав суду інформацію про наявність судових рішень про примусове стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання їх спільних малолітніх дітей.

Крім того, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 , виданим Управлінням соціального захисту населення Миронівської райдержадміністрації (а.с. 34). Дитина має низку захворювань, потребує постійної медичної допомоги, кнсультується та лікується у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охмадит». На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано суду копії консультативних висновків Консультативно діагностичної поліклініки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» (а.с. 38 - 42), медичним висновком № 9 Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради (а.с. 43).

Відповідачем також надано суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 58192814, яке перебуває у Оболонському ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ), з якого вбачається, що позивач у період з липня 2020 по січень 2024 років не сплачує аліменти на утримання малолотньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу для зменшення розміру алміентів позивач також вказав ту обставину, що не працює, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, та, відповідно, погіршенням матеріального становища. На підтвердження погіршення стану здоров`я надав суду копії протоколів магнітно резонансної томографії (а.с. 28-29), медичну довідку лікаря невролога від 28.02.2025 про наявність захворювань. Проте позивачем не надано жодних доказів погіршення його майнового стану.

Встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану.

Така зміна можлива лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу, чи погіршенням стану здоров`я.

Позивачем взагалі не надано суду жодних доказів на підтвердження свого майнового стану за пеірод 2018-2024 роки.

Доказів покращення майнового стану отримувача аліментів- відповідача у справі, позивачем суду також не надано.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 18, 79-81, 141, 259, 263-265, 274, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2025 року.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ