Провадження № 2-н/537/884/2025
Справа № 537/1695/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мартишева Т.О., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 16 579 грн 87 коп., та судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

Суддя розглянувши заяву та додані до неї матеріали встановив наступне.

Згідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно вимог ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, а також юридичні особи.

Згідно з ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду справ у малозначних спорах представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної чи юридичної особи.

Статтею 43 ЦПК України визначені права та обов`язки учасників справи.

Згідно ч.8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Наведені положення засвідчують обов`язковість та безумовність вимоги процесуального закону стосовно підписання позовної заяви, заяви про видачу судового наказу власноручним або електронним цифровим підписом позивача (заявника), його представника або особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як підтвердження справжньої волі особи на настання відповідних правових наслідків станом на час звернення до суду із заявою, тобто з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Із переданих судді матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заява підписана від імені представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з очевидним застосуванням механічних засобів відтворення власноручного підпису - факсиміле.

Окрім того, копії письмових доказів, як і довіреність на представництво ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», доданих до заяви про видачу судового наказу, засвідчені ОСОБА_2 також із застосуванням механічних засобів відтворення власноручного підпису - факсиміле.

Факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, тобто є копією підпису певної особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати про наявність у особи, чий підпис відтворено, дійсної волі на підписання документу.

Використання факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, зокрема при вчиненні правочинів ч.3 ст.207 ЦК України).

В свою чергу, використання факсиміле при підписанні. Зокрема заяви про ивдачу судового наказу не передбачено чинним законодавством, а його застосування за письмовою згодою сторін у даному випадку не застосовується.

Оскільки використання факсиміле при підписанні заяви про видачу судового наказу при зверненні до суду не передбачено чинним законодавством, а випадок його застосування за письмовою згодою сторін у даному випадку не застосовується, а також враховуючи те, що факсиміле по своїй суті є копією графічного зображення підпису особи, суддя не вважає подану заяву, такою, що підписана уповноваженою особою від імені ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Так само суддя не вважає довіреність на представництво інтересів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», копія якої засвідчена за допомогою факсиміле і додана до заяви про видачу судового наказу, такою, що уповноважує Червону О.В. на вчинення відповідних процесуальних дій по підписанню та подачі до суду заяви про видачу судового наказу від імені ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Згідно п.1, 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Повна ухвала суду складена 21.03.2025.

Суддя : Т.О. Мартишева