Справа № 932/526/25
Провадження № 2/932/193/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
20 березня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськ у складі:
головуючої судді Коваленко Т.О.,
за участю секретаря Прусака А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпро заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Меркулової Тетяни Петрівни про здійснення розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності,
19.09.2023 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Меркулової Тетяни Петрівни про здійснення розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності. У позовній заяві йшла мова про витрати на правничу допомогу, які становлять на день подачі позовної заяви 5000 грн та 5000 грн на майбутні витрати. У відповіді на відзив на позовну заяву зазначено, що витрати на правничу допомогу складають 3000 грн, за складання заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі складають 2000 грн.
Виходячи із змісту ст. 270 ЦПК України учасники справи для ухвалення додаткового рішення в судове засідання не викликалися.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає наступне.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У відповідності до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати (п.3). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
З матеріалів цивільної справи № 932/526/25 (провадження 2/932/193/25) вбачається, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 10.03.2025, ухваленим у цій справі, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності задоволені частково. Визначено стягнути з держави Україна через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунка Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.
Представництво інтересів позивача в судовому засіданні здійснювалось адвокатом Меркуловою Тетяною Петрівною, що підтверджується Ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1346534 від 29.12.2024, договором про надання правничої допомоги № б/д від 23 грудня 2024 року.
З наданих суду матеріалів вбачається здійснення ОСОБА_1 оплати за складання позовної заяви про стягнення моральної шкоди згідно договору від 23.12.2024 у сумі 5000 грн (квитанція від 23.12.2024), за складання заперечення на клопотання відповідача по справі № 932/526/25 у сумі 2000 грн (квитанція від 01.02.2025), за складання відповіді на відзив на позовну заяву відповідача по справі № 932/526/25 у сумі 3000 грн (квитанція від 12.02.2025). Факт виконання вказаних робіт підтверджується актом виконаних робіт з надання послуг адвоката від 14.03.2025.
Співставивши складність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності із обсягом виконаної правником роботи, витраченого на це часу, а також необхідності вчинення таких дій, виходячи із принципу розумності, суд доходить висновку про реальність таких витрат, їх обґрунтованість, відповідність їх розміру виконаним діям. За таких умов ці витрати мають бути компенсовані позивачу за рахунок відповідача, але у розмірі, пропорційно задоволеним вимогам, на підстави норм ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 133, 134, 141, 270 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Меркулової Тетяни Петрівни про здійснення розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності задовольнити частково.
Доповнити рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 10.03.2025, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 здійснені витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у сумі 500 (п`ятсот) гривень.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Т.О. Кудрявцева