РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бессарабової Т.П.

представника позивача - Мартинишина П.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачкою перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2008 до 2017. Від цих відносин вони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення фактичних відносин в 2017 діти проживають з ним і перебувають на його повному утриманні та вихованні. Відповідачка як мати не цікавиться вихованням, розвитком, навчанням та здоров`ям дітей, не спілкується з ними та протягом тривалого часу не надає матеріальної допомоги, має заборгованість зі сплати аліментів. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Просить позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 10.02.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

03.03.2025 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №01-13/0486 від 03.03.2025 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.03.2025 до суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_3 , в якій вона позовні вимоги ОСОБА_2 визнала повністю, просить розглянути справу у її відсутність.

17.03.2025 до суду надійшла заява представника третьої особи - органу опіки та піклування в особі РА ЗМР по Вознесенівському району про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення з урахуванням прав неповнолітніх дітей.

В підготовчому судовому засідання представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Мартинишин П.В. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки та представника третьої особи за наявними у справі доказами і згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у зв`язку з визнанням позову відповідачкою ОСОБА_3 ухвалити рішення.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ст.171 СК України закріплює, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Суд встановив, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з лютого 2008 до 2017.

Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після припинення фактичних шлюбних відносин діти мешкають разом з батьком - позивачем по справі ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області № 01-08/0002 від 02.01.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.03.2008 і по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З квітня 2022 по теперішній час позивач ОСОБА_2 та неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з Актом обстеження умов проживання, складеним 26.02.2025 спеціалістами служби (управління) у справах дітей, за адресою: АДРЕСА_2 , створені належні умови для проживання, виховання, розвитку та навчання дітей, житло знаходиться в гуртожитку, в кімнаті чисто, санітарно-гігієнічні умови задовільні, необхідні меблі та побутова техніка. Діти сплять на одному дивані, у кожної дитини є окремий письмовий стіл, техніка та канцелярське приладдя, одяг та взуття за сезоном. Стосунки в сім`ї теплі, доброзичливі. Наразі діти проживають з бабусею ОСОБА_6 , батько дітей ОСОБА_2 перебуває у лавах ЗСУ. Зі слів дітей, мати стосунки з ними не підтримує, вони не мають бажання спілкуватися з нею.

Згідно з судовим наказом №2-н/337/315/2020, ЄУН №315/1214/20, виданим 12.10.2020 Гуляйпільським районним судом Запорізької області, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18.08.2020 і до повноліття дітей.

Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, ВП НОМЕР_1.

Згідно з розрахунком державного виконавця Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.01.2025 заборгованість боржника ОСОБА_3 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей станом на 01.01.2025 становить 241 985,33грн.

Згідно з довідками територіальних органів соціального захисту населення ОСОБА_2 отримував державну допомогу у зв`язку з ухиленням матері від сплати аліментів в період з 01.06.2021 до 30.06.2021 в розмірі 2395,00грн. щомісячно, з 01.07.2021 до 30.11.2021 -2510,00грн. щомісячно, з 01.05.2024 до 30.09.2024 -6392,00грн щомісячно.

Згідно з довідками та характеристиками КЗ «Опорний заклад загальної середньої освіти «Лідер» Гуляйпільської міської ради Запорізької області неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 8 класі цього закладу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - у 5 класі. Діти проживали разом з батьком ОСОБА_2 без матері у с.Гуляйпільське Пологівського району Запорізької області до березня 2022. У березні 2022 разом з батьком евакуювалися до м.Запоріжжя, де проживають на теперішній час. Під час навчання діти зарекомендували себе з позитивного боку, старинні, дисципліновані, уважні, рівень знань достатній, відвідують всі онлайн-уроки. Батько приділяє належну увагу вихованню синів, бере активну участь у житті класу, підтримує контакт з класним керівником та іншими педагогами. Мати вихованням дітей не займається, навчанням не цікавиться.

Згідно з інформацією КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №10» ЗМР №0077/01-08 від 17.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спостерігаються у Центрі з квітня 2024. Декларацію про вибір сімейного лікаря укладено з лікарем-педіатром ОСОБА_7 батьком дітей ОСОБА_2 . За час спостереження дітей, під час профілактичних оглядів, щеплень, захворювань на прийоми до лікаря дітей супроводжує батько, призначення та рекомендації лікаря виконуються в повному обсязі. Мати дітей на прийоми до лікаря-педіатра дітей не супроводжувала, станом їх здоров`я не цікавилася.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_3 , наданими спеціалістам служби (управління) у справах дітей 24.02.2025, вона згодна з позбавленням її батьківських прав, дозвіл на обстеження її умов проживання надати відмовляється.

Згідно з заявою неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , написаною в присутності спеціалістів служби (управління) у справах дітей 25.02.2025, вони не заперечують проти позбавлення батьківських прав їх матері ОСОБА_3 , хочуть проживати з батьком та бабусею.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР №01-13/0486 від 03.03.2025 ним визнано доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Так, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є не лише невиконання батьками обов`язків щодо виховання дитини, а саме факт ухилення батьків від виконання цих обов`язків, яке слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) особи, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

В рішенні ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що позбавлення батьківських прав означає розірвання сімейних зв`язків між батьком (матір`ю) та дитиною, а й відтак позбавлення дитини її коріння буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Позбавлення батьківських прав за відсутності таких виключних обставин не відповідає цілям, зазначеним у ст.8 Конвенції, є невиправданим та непропорційним втручанням у право на повагу до сімейного життя.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що відповідачка ОСОБА_3 повністю визнала позовні вимоги, обставини, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, не оспорювала. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

В даній справі судом достовірно встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 після припинення фактичних подружніх відносин з позивачем свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та розвитку неповнолітніх дітей, вона тривалий час не зустрічається і не спілкується з синами, заходів для забезпечення належних умов їх розвитку не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно не надає, має заборгованість зі сплаті аліментів, що свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

При цьому, суду наданий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітніх синів, який складений за результатами ретельної перевірки умов життя дітей та є обґрунтованим.

Крім того, під час підготовки та складання висновку спеціалістами служби у справах дітей була проведена бесіда з неповнолітніми дітьми і вони виказали про небажання спілкуватись з матір`ю, проти позбавлення її батьківських прав не заперечували.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, з метою захисту якнайкращих інтересів дітей, забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає необхідним позов ОСОБА_2 задовольнити повністю та позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.7,19,141,150,155,164,166,171 Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141,200,206,259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя Н.А. Мурашова

20.03.2025