Справа № 509/6238/24
24 березня 2025 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Сірман Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Овідіополь в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»
стягнення страхового відшкодування,-
25 жовтня 2024 року представник позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 127 921,16 грн. відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, та 3028,00 грн. суму судового збору.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.07.2021 року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 0478/21-Т/О1 згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW 320і», д/н. НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
18.10.2021 року в Одеській області в с. Лиманка по вул. Чорноморській сталася ДТП за участю автомобіля «BMW 320і», д/н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та «ВАЗ 210930-20», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія автомобіля «ВАЗ 210930-20», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП;
- постановою Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 509/6141/21 від 29.11.2021р.
Проте, відповідно до Рахунку № НОМЕР_4 від 25.10.2021р., наданого ДП «Фірма «Емералд Моторс» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ««BMW 320і», д/н. НОМЕР_1 , склала 266921,16 грн.
З огляду на викладене і відповідно до умов договору страхування Позивач поніс збитки в розмірі 255421,16 грн.
На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 210930-20», д/н НОМЕР_2 була застрахована в HACK «ОРАНТА» (Поліс №АТ-925844), ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.
Тому на «СК «Оранта» покладається обов`язок в сплаті страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суми в розмірі 127 500,00 грн. в межах ліміту по полісу страхування за вирахуванням франшизи в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується листом «СК «Оранта» з додатками та платіжною інструкцією № 9447 від 18.02.2022р.
Тобто, невиплаченою залишається сума в розмірі 127 921, 16 грн. (255 421,16 грн. - 127 500, 00 грн. = 127 921, 16 грн.).
28.01.2022 р. позивач надсилав на адресу відповідача Претензію про відшкодування збитку з додатком копій необхідних документів, однак, дану претензію Відповідач залишив без уваги.
Відповідно до п.6, ч.3, ст. 175 ЦПК України, як захід досудового врегулювання спору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу Відповідача було направлено претензії (вих. №280122-264/р від 28.01.2022р.) про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування, проте, станом на дату подачі позовної заяви відповідачем жодних виплат на користь позивача здійснено не було, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з відповідною позовної заявою.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст. 1194 ЦКУ особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Судом встановлено, що 27.07.2021 року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 0478/21-Т/О1 згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW 320і», д/н. НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
18.10.2021 року в Одеській області в с. Лиманка по вул. Чорноморській сталася ДТП за участю автомобіля «BMW 320і», д/н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та «ВАЗ 210930-20», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія автомобіля «ВАЗ 210930-20», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП;
- постановою Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 509/6141/21 від 29.11.2021р.
Проте, відповідно до Рахунку № НОМЕР_4 від 25.10.2021р., наданого ДП «Фірма «Емералд Моторс» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ««BMW 320і», д/н. НОМЕР_1 , склала 266921,16 грн.
З огляду на викладене і відповідно до умов договору страхування Позивач поніс збитки в розмірі 255421,16 грн.
На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 210930-20», д/н НОМЕР_2 була застрахована в HACK «ОРАНТА» (Поліс № АТ-925844), ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.
Тому на «СК «Оранта» покладається обов`язок в сплаті страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суми в розмірі 127 500,00 грн. в межах ліміту по полісу страхування за вирахуванням франшизи в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується листом «СК «Оранта» з додатками та платіжною інструкцією № 9447 від 18.02.2022р.
28.01.2022 р. позивач надсилав на адресу відповідача Претензію про відшкодування збитку з додатком копій необхідних документів, однак, дану претензію Відповідач залишив без уваги.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Щодо застосування в даному спорі ст. 1194 ЦК України варто звернути увагу на позицію Верховного Суду викладену у Постанові від 22.04.2021 року по справі №759/7787/18 в якій зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія (роботодавця) різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Відповідно до п.6, ч.3, ст. 175 ЦПК України, як захід досудового врегулювання спору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу відповідача було направлено претензії (вих. №280122-264/р від 28.01.2022р.) про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування. Проте, станом на дату подачі позовної заяви відповідачем жодних виплат на користь позивача здійснено не було
За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 127 921, 16 грн. (255 421,16 грн. - 127 500, 00 грн. = 127 921, 16 грн.).
Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому норми вказаного Закону обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача також посилається на 1194 ЦК України за яким до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданої шкоди.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, страховою компанією здійснено страхове відшкодування, а тому для повного відшкодування завданої ним шкоди відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити позивачу 127 921,16 грн.,
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,76-83,133,141,213,228,229,241-246,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 993,1166,1188,1191,1192 ЦК України, Законом України «Про страхування», суд
Позов задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Суддя А.І.Бочаров