17 березня 2025 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Олинець Алла Миколаївна, про розірвання договору довічного утримання,
У С Т А Н О В И В:
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 серпня 2019 року між нею та відповідачем було укладено Договір довічного утримання (догляду), що посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М. та зареєстровано в реєстрі № 467, серія ННХ 652421. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася довічно її доглядати, а саме: забезпечувати житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі; здійснювати догляд та надання необхідної допомоги; забезпечувати продуктами харчування за власний рахунок; забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами за власний рахунок; організувати та фінансувати її поховання. Взамін за догляд вона передала відповідачу однокімнатну квартиру у власність, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак, обов`язки за даним договором відповідач не виконує. Останній раз відповідач здійснювала догляд за нею у вересні 2023 року. Після того вона її не бачила, і їй відомо, що відповідач виїхала за межі України, місце перебування відповідача невідоме, зв`язку з нею також немає. А тому наявні підстави для розірвання договору довічного утримання.
У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити з підстав у ньому наведених, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання.
Згідно Відповіді №874424 від 30 жовтня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 07 вересня 2023 року.
04 лютого 2025 року та 27 лютого 2025 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідача на 17 лютого 2025 року та на 17 березня 2025 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.
Згідно частини 4 статті 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, повернуті суду з відмітками - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача такою, що була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила.
Дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 06 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір довічного утримання (догляду) (далі Договір), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М., зареєстрований в реєстрі за №467.
Відповідно до п. 1 Договору ОСОБА_1 , непрацездатна за віком, передає у власність ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_3 зобов`язується надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпечення та догляд.
Відповідно до п. 7 Договору за згодою сторін обов`язок ОСОБА_3 по наданню ОСОБА_1 довічного забезпечення визначається у вигляді: забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; забезпечувати продуктами харчування за рахунок ОСОБА_1 ; забезпечувати ОСОБА_1 згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами за рахунок ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 бере на себе всі обов`язки по організації і фінансуванню поховання ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 8 Договору грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається у розмірі 2 000,00 грн.
Відповідно до п. 12 Договору цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у разі невиконання його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін - у судовому порядку.
Відповідно до п. 13 Договору право власності на квартиру у ОСОБА_3 виникає з моменту державної реєстрації договору.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №397455668 від 02 жовтня 2024 року за ОСОБА_1 (обтяжувач) зареєстровано обтяження №32707560, заборона на нерухоме майно, на квартиру по АДРЕСА_2 , на підставі Договору довічного утримання від 06 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М., зареєстрованого в реєстрі за №467, особа, майно, якої обтяжується ОСОБА_3 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №48119066 від 06 серпня 2019 року.
В судовому засіданні позивач, допитана в якості свідка, суду показала, що уклала з відповідачем Договір довічного утримання, оскільки остання погоджувалася її утримувати. Однак останній раз вона бачила відповідача 06 вересня 2023 року, коли відповідач прийшла до неї додому. З собою нічого не принесла. Більше відповідач не приходила, але їй сказали, що відповідач поїхала за межі Україна. Вона дзвонила чоловіку відповідача, який їй повідомив, що вони розірвали з відповідачем шлюб і він нічого про неї не знає.
Оскільки вона є похилого віку, їй 86 років, потребує допомоги сторонніх осіб, зокрема, вона проживає на п`ятому поверсі і їй навіть важко донести додому продукти харчування, а відповідач взяті на себе зобов`язання вже протягом тривалого часу не виконує, то просить розірвати договір довічного утримання з тієї метою, щоб укласти його з особою, яка зможе їй надавати таку допомогу.
Свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні показала, що якось їй позивач повідомила, що має опікуна. Вона попросила їй показати цього опікуна, що вона і зробила. Останній раз вона бачила відповідача більше року назад. Відповідач тоді принесла ОСОБА_1 пляшку кефіру, хліб і ковбасу. Після того відповідач більше не приходила, нічого не приносила і ніяких коштів позивачу не передавала. Останній час ОСОБА_1 постійно позичає в неї гроші до пенсії, бо їй не вистачає на життя, чи бере продукти харчування, наприклад картоплю.
Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
Відповідно до частини першої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Як встановлено судом Договір довічного утримання (догляду) був укладений між сторонами 06 серпня 2019 року.
Відповідно до Договору його істотними умовами є: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного проживання у відчужуваній квартирі; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; забезпечення продуктами харчування; забезпечення лікувальними засобами. Грошова оцінка зазначених в цьому Договорі видів матеріального забезпечення на місяць визначена у розмірі 2 000,00 грн.
Як вказує позивач і підтверджує свідок ОСОБА_4 відповідач з вересня 2023 року умови Договору не виконує.
Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує умови Договору довічного утримання, не виконує свої обов`язки, які є конкретно визначеними, зокрема, не надає позивачу необхідного догляду та забезпечення, при цьому позивач є особою похилого віку і потребує сторонньої допомоги та догляду, а також враховуючи доведеність факту порушення істотних умов Договору, що є підставою для його розірвання, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги про розірвання вказаного правочину та похідних вимог про повернення у власність відчужувача нерухомого майна, переданого за цим Договором, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зняття обтяження.
Так як позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1 211 грн 20 коп.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Олинець Алла Миколаївна, про розірвання договору довічного утримання задовольнити.
Розірвати Договір довічного утримання (догляду), укладений 06 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М., зареєстрований в реєстрі за №467.
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №48119066 від 06 серпня 2019 року та зняти обтяження №32707560 про заборону на нерухоме майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 21 березня 2025 року.
Суддя О.О. Першко