КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/6052/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Осаулова О. А.

від 05 грудня 2024 року

у цивільній справі № 761/45325/24-ц Шевченківського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович,

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року у відкритті провадження було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким передати дану справу за підсудністю до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває господарська справа № 910/6826/24, відносно ТОВ «Вердикт капітал» про банкрутство.

Вказував, що він, як учасник справи, не знав, що відносно ТОВ «Вердикт Капітал» відкрита справа про банкрутство в Господарському суді м. Києва, проте суд, дізнавшись про факт наявності справи про банкрутство, повинен був передати не пізніше п`яти робочих днів дану справу до господарського суду м. Києва, а не відмовляти у відкритті провадження, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогами до ТОВ «Вердикт Капітал», щодо якого відкрито провадження у справі № 910/6826/24 про банкрутство, в зв`язку з чим даний спір має вирішуватись Господарським судом міста Києва в межах справи №910/6826/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. (Схожі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 522/3454/16-ц (провадження № 14-6цс18)).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства(що набув чинності 21.04.2019), господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови від 15 січня 2020р. по справі № 607/6254/15-ц, від 28 січня 2020р. по справі № 50/311-б).

Процесуальний закон визначає правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог, серед іншого справ за позовами з майновими (грошовими) вимогами до боржника, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідача, стосовно яких у ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено імперативну вимогу їх передачі до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, для розгляду по суті спору в межах цієї справи.

За правилами п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановивши, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 24 липня 2024 року відкрито провадження у господарській справі № 910/6826/24 про неплатоспроможність ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що розгляд даної справи повинен здійснюватися за правилами господарського судочинства.

За правилом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду, позивач не заперечував проти розгляду вказаного позову за правилами господарського судочинства. Разом з тим, позивач вказує, що суд встановивши факти наявності справи про банкрутство щодо ТОВ «Вердикт Капітал», безпідставно не передав справу до Господарського суду м. Києва для розгляду у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України.

Однак, вказані доводи колегією суддів відхиляються, адже передана до іншого суду може бути лише справа у якій вже відкрито провадження й підстави для передачі (наявність справи про неплатоспроможність) встановлені після відкриття провадження.

Зважаючи на те, що належність справи до юрисдикції господарського суду судом першої інстанції встановлена на стадії вирішення питання про відкриття провадження, суд обґрунтовано виснував, що провадження за правилами цивільного судочинства не може бути відкрито. Підстави для застосування п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваній ухвалі, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 березня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко