Справа № 587/1273/25
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
21 березня 2025 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лан» про видачу судового наказу
Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.
Відповідно до статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути фізичні особи, юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з пунктом 7 частиною 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано за вимогами до юридичної особи або фізичної особи-підприємця про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (статті 163-164Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття перша Закону України «Про оренду землі»).
Згідно з частиною 1, 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Відповідно до частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим суд, дослідивши заяву та додані до заяви матеріали, приходить до висновку про відсутність обґрунтованості звернення до суду з заявою про видачу судового наказу.
Зокрема, з наданих заявником матеріалів не вбачається, що останній звертався з вимогою претензією до боржника, але йому несплачено суму боргу.
Отже, суд приходить до переконання, що заявником не надано беззаперечних доказів того, що його права грошової вимоги були порушені.
Тому суд дійшов висновку, що заява стягувача про видачу судового наказу подана з порушенням вимог, встановлених статтею 161 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лан» про видачу судового наказу.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Вортоломей