Справа № 212/1930/25
У Х В А Л А

21 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

встановив:

21 лютого 2025 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Зазначена позовна заява, ухвалою судді від 26 лютого 2025 року залишена без руху за таких підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Так, у позовній заяві позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , мотивуючи позов тим, що після смерті чоловіка вона є єдиною спадкоємицею майна останнього. З цією метою позивач звернулась до приватного нотаріуса, однак останній повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_2 , оскільки неможливо перевірити підтвердження реєстрації спадкового майна за померлим.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік з 01.01.2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 3028 грн.

Позивач при зверненні до суду з позовом заявила вимогу майнового характеру, сплативши судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Позивач зазначаючи в позовній заяві ціну позову вказала, що ціну позову станом на день подачі позовної заяви до суду визначити неможливо, однак доказів на підтвердження вказаного в позовній заяві не зазначила та не долучила до позову.

Суд звертає увагу на те, що ціна даного позову щодо заявленої майнової вимоги визначається вартістю майна. Вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Однак, матеріали позовної заяви не містять висновок (оцінку) про вартість спірного майна, станом на день подання позовної заяви, що в свою чергу унеможливлює перевірку судом розміру судового збору, належного до сплати відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 25 червня 2021 року №1097 введено в експлуатацію єдину базу даних звітів про оцінку з модулем електронного визначення оціночної вартості, сервісом послуги електронного визначення оціночної вартості та автоматичного формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості (https://evaluation.spfu.gov.ua).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Отже, суд не наділений правом визначати ціну позову, у зв`язку з чим позивач повинен надати суду оцінку (висновок про дійсну/ринкову вартість) об`єкта спірного майна станом на день подання позовної заяви, та сплатити судовий збір за подання вимоги майнового характеру у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Позивач отримала копію ухвали суду від 26.02.2025 особисто 08.03.2025, що підтверджено інформацією Укрпошти «відстеження статусу відправлення» за №741.

Станом на 21.03.2025 позивач не усунув недоліки, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Згідно ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя доходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування слід визнати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260 ЦПК України суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 21 березня 2025 року.

Суддя О. Н. Борис