Справа № 682/137/25
Провадження № 2/682/303/2025
20 березня 2025 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/137/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
20.01.2025 до суду надійшов позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
16.08.2016 ОСОБА_2 ініційовано встановлення кредитного ліміту у розмірі 1100 грн. на її банківських рахунок. ОСОБА_2 надано кредит за умовами та тарифами по картці «Зелена» у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок № НОМЕР_1 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
А-Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав ОСОБА_2 кредит (встановив кредитний ліміт) відповідно до умов договору.
АТ «Акцент-Банк» стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сума заборгованості не змінювалась з моменту смерті ОСОБА_2 .
За запитами представника АТ «Акцент-Банк» позивачу стало відомо, що спадкоємцем є ОСОБА_3 , якій банком 25.09.2024 року надсилалась претензія-вимога про необхідність виконання зобов`язань перед банком.
Ухвалою від 21.01.2025 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 18.02.2025.
18.02.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до суду, а також за клопотанням представника позивача про витребування доказів, а саме: в приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. копію спадкової справи № 9/2024, заведену після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20.03.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились.
Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «Акцент-Банк». Проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавала, відзив на позов не подано.
Враховуючи наведені обставини ухвалою суду від 20.03.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 07.12.2015 між АТ «Акцент Банк» та ОСОБА_2 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг.
На підставі Анкети-заяви ОСОБА_4 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 .
А-Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав ОСОБА_2 кредит (встановив кредитний ліміт) відповідно до умов договору.
Також, одночасно із вищезазначеним, свідченням приєднання до угоди відповідачкою, а також з дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, про що свідчить розрахунок виписка по рахунку ОСОБА_2 , що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (а.с. 14-42).
Таким чином, суд вважає, що підписання відповідачем Анкети-заяви, в сукупності з розміщеними на офіційному сайті банку Умовами і Тарифами кредитування, вказує на згоду і волевиявлення ОСОБА_2 укласти договір про надання банківських послуг (кредиту).
Отже, відповідно до вимог ст. 627 ЦК України, підписавши Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_2 добровільно погодилась на визначені умови кредитного договору і взяла на себе відповідні зобов`язання.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 284/157/20-ц.
Таким чином, Анкета-заява відповідача разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», а також Тарифами у сукупності складає договір про надання кредиту .
Виконання ОСОБА_2 договору вбачається також із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та списання відсотків за їх користування.
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_2 за її заявою кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
ОСОБА_2 зобов`язалась повернути витрачену частину кредитних коштів відповідно до умов договору. Але в процесі користування кредитним рахунком ОСОБА_2 не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.
Таким чином, у порушення Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Однак, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 69).
На виконання ухвали суду приватний нотаріус Шкапій В.Я. надіслала до суду спадкову справу № 6/2024, заведену після смерті ОСОБА_2 .
Згідно матеріалів спадкової справи, єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину на належне померлій майно.
25.09.2024 кредитором було направлено заяву з претензією до спадкоємців померлого клієнта на адресу Славутської державної нотаріальної контори (а.с. 70).
Згідно повідомлення приватного нотаріуса Шкапій В.Я. від 24.07.2024- вимогу-претензію кредитора від 22.05.2024 року перенаправлену Славутською державною нотаріальною конторою від 29.06.2024 одержано та зареєстровано відповідним чином ( а.с.74)
09.09.2024 на адресу приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Шкапій В.Я. направлено заяву з проханням повідомити Банк про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 (а.с. 75-76).
Із відповіді приватного нотаріуса Шкапій В.Я. від 24.09.2024 слідує, що спадкоємці ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину 09.07.2024, тобто до отримання нотаріусом претензії кредитора, а отже із претензією не ознайомлені (а.с. 78).
09.09.2024 АТ «Акцент-Банк» спадкоємцю ОСОБА_1 було надіслано претензію-вимогу про необхідність виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 (а.с. 79).
Як вказує позивач, на даний час спадкоємець до Банку не зверталась.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1222 ЦК України, визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
За змістом ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Відповідно до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті1282ЦК України.
Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.1281,1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі, ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , тому, відповідно до 1218 ЦК України, прийняла всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в розмірі 3028 грн., так як стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 527, 530, 610, 1050, 1054, 1218, 1222, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 12, 14, 76, 81, 141, 247, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Залишку заборгованості за процентами 831,37 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 20.03.2025
Суддя Мотонок Т. Я.