КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/6709/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 362/2963/24

20 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мневець Олександра Миколайовича на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кравченко Л.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати незаконною вимогу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про укладення нею договору з оператором системи розподілу на розподіл та постачання електричної енергії згідно з призначенням об`єкту як непобутовому споживачу, яка викладена в акті про порушення від 17.04.2024 року № К 046673.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 17.04.2024 року за відсутності споживача працівниками відповідача складено акт про порушення за № К 046673, яким встановлено порушення обліку електричної енергії - пункт 2.3.12 ПРРЕЕ споживання електричної енергії на не побутові потреби, а саме виявлено факт споживання електроенергії на потреби готельного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є позивач.

21.05.2024 року Акт про порушення № К 046673 розглянуто на засіданні комісії оператора системи. Заходи, що були та необхідно вжити для усунення порушення: заключити договір на розподіл та постачання електроенергії згідно з призначенням об`єкту.

Предметом спору є незаконність вимог відповідача заключити договір на розподіл та постачання електричної енергії згідно з призначенням об`єкту, тобто як непобутовому споживачу, про що позивачу висунуто вимогу, зафіксовану в акті про порушення № К 046673 від 17.04.2024 року, а така вимога порушує право споживача як побутового споживача та, у разі невиконання цієї вимоги, має негативні наслідки, пов`язані з припиненням відповідачем електропостачання по об`єкту АДРЕСА_1 , згідно п.п. 2.3.12, 7.6. ПРРЕЕ без попередження споживача.

Предметом доказування, на переконання позивача, є встановлення факту використання/не використання житлового будинку позивача для підприємницької діяльності. У свою чергу, позивач оскаржує не факт складання акту про порушення, а вимогу про укладання нового договору з відповідачем на інших умовах, а саме за тарифами для непобутового споживача, викладену у зазначеному акті.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про захист прав споживача відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання незаконною вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про укладення ОСОБА_1 договору з оператором системи розподілу на розподіл та постачання електричної енергії згідно з призначенням об`єкту як непобутовому споживачу, де позивач оскаржує не факт складання акту про порушення, а вимогу про укладання нового договору з відповідачем на інших умовах, а саме за тарифами для непобутового споживача, викладену у зазначеному акті, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права позивача, оскільки рішення комісії, як акт індивідуальної дії з аналогічною вимогою є чинним та не оскаржується споживачем.

Не погоджуючись з рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року, 08 січня 2025 року представник ОСОБА_3 - адвокат Мневець О.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник вказує на те, що станом на дату оформлення акту про порушення відносно споживача ОСОБА_1 . ПРРЕЕ не передбачали розгляд такого акту за пунктом 2.3.12 Правил на засіданні комісії оператора розподілу, а тому висновки суду першої інстанції про те, що судовому оскарженню підлягають лише рішення, які оформлені протоколом засідання комісії, є хибними та свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права за ознакою застосування закону, який не підлягає застосуванню.

З огляду на те, що складання акту про порушення відбулося до набрання чинності змін до пункту 2.3.12 ПРРЕЕ, то висновки суду першої інстанції, якими мотивоване оскаржуване рішення є помилковими.

Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки змісту акту про порушення, не перевірив чому акт складений за участю споживача адміністратора ОСОБА_4 , проте з його змістом ознайомлений споживач ОСОБА_5

14 березня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Безштанько В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_3 адвокат Мневець О.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» адвокат Безштанько В.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення № 7 від 20.01.2012 р., ОСОБА_1 є власницею домоволодіння по АДРЕСА_1 , загальною площею 744,3 кв. м, житловою - 508,7 кв. м, 2009 року забудови, та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:021:0003, набутої на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого 18.03.2008 р. в реєстрі за № 988.

07.07.2022 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» надіслав ОСОБА_1 повідомлення про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, з додатками, що регулюють організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії, а саме: паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії, відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, однолінійна схема електропостачання споживача, Порядок розрахунку втрат електроенергії в мережі споживача.

Додатково звернута увага споживача на те, що відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» побутові споживачі мають право на універсальні послуги. Об`єктом споживача, як побутового, є житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , з приєднаною потужністю 100 кВА, дозволеною - 90кВт. Особовий (контокорентний) рахунок Споживача № НОМЕР_1 .

17.04.2024 року під час здійснення перевірки об`єкта споживання - буд. АДРЕСА_2 . Митниця, трьома представниками відповідача за участі споживача - адміністратора ОСОБА_4 , з використанням фото та відео реєстрації, складено Акт № К046673 про порушення пункту 2.3.12 ПРРЕЕ: споживання електричної енергії на непобутові потреби, а саме виявлено факт споживання електроенергії на потреби готельного комплексу.

Пунктом 9 Акту визначені заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення порушення», а саме: заключити договір на розподіл та постачання електроенергії згідно з призначенням об`єкту.

Споживача був повідомлений про те, що розгляд складеного акту про порушення буде проводитися на засідання 21.05.2024 р. за адресою: АДРЕСА_3 .

21.05.2024 року протоколом № 286 засідання комісії по розгляду Акту перенесено на іншу дату, про що повідомлено споживача.

24.06.2024 року рішенням комісії, оформленим протоколом № 197, вирішено нарахування по акту про порушення згідно видів порушень визначених главою 8.4. розділу VІІІ ПРРЕЕ не проводити. Електроенергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, має обліковуватись окремим комерційним обліком з укладенням відповідних договорів, починаючи з 17.04.2024 р.

25.06.2024 року рішення комісії направлено споживачу.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі №761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Відповідно до частин 4-5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з пунктом 47 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» непобутовий споживач - фізична особа - підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з частиною 4 статті 46 вказаного Закону оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з частинами 2, 3 статті 58 вказаного Закону побутові споживачі та малі непобутові споживачі мають право на отримання універсальних послуг відповідно до цього Закону. Споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; 5) надавати стороні, з якою укладено договір про постачання/купівлю-продаж електричної енергії, інформацію про сумарну номінальну потужність споживання електричної енергії своїх електроустановок, якщо технічна спроможність таких установок може забезпечити споживання в обсязі 600 ГВт·год на рік та вище.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії»

Згідно з пунктом 2.3.12. ПРРЕЕ, затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14 березня 2018 року (тут і надалі у редакції, чинній на момент складання акту про порушення) споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком. Окремі площадки вимірювання мають бути забезпечені засобами вимірювальної техніки, які дають можливість організувати комерційний облік за відповідним тарифом (ціною) на всій площадці вимірювання. Електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, зокрема для підприємницької, господарської та незалежної професійної діяльності, надання платних послуг, здійснення нотаріальної діяльності, діяльності дата-центрів, центрів обробки даних, діяльності зі створення віртуальних активів (майнінгу) тощо, обліковується окремо та оплачується за відповідними тарифами (цінами) для непобутових споживачів електропостачальника. У разі використання електричної енергії на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби побутовий споживач має звернутись до оператора системи із заявою про організацію окремого обліку споживання електричної енергії на непобутові потреби. У разі виявлення оператором системи фактів споживання побутовим споживачем електричної енергії на непобутові потреби оператор системи складає акт про порушення ПРРЕЕ, у якому вказується зобов`язання споживача здійснити заходи з усунення виявленого порушення шляхом негайного припинення споживання електричної енергії на непобутові потреби та організації комерційного обліку на непобутові потреби та/або укладення договору з електропостачальником за відповідним тарифом протягом місяця з дня складення акта про порушення ПРРЕЕ. Оператор системи надає копію зазначеного акта про порушення ПРРЕЕ відповідному електропостачальнику. У разі неусунення побутовим споживачем виявленого порушення у місячний строк постачання електричної енергії такому споживачу припиняється в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до підпункту 20 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

У пункті 8.2.5 ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною у додатку 8 до цих Правил.

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу (пункт 8.2.6 ПРРЕЕ).

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПРРЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження самого факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

У свою чергу, вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19), а також у постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 537/5354/18 (провадження № 61-13779св19), від 19 лютого 2020 року у справі № 263/15158/18 (провадження № 61-14131св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 265/5305/18 (провадження № 61-13782св19) та від 16 вересня 2020 року у справі № 390/2231/17 (провадження № 61-18151св19).

Враховуючи наведене, встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання незаконною вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про укладення споживачем договору з оператором системи розподілу на розподіл та постачання електричної енергії згідно з призначенням об`єкту як непобутовому споживачу, де позивач оскаржує не факт складання акту про порушення, а вимогу про укладання нового договору з відповідачем на інших умовах, а саме за тарифами для непобутового споживача, викладену у зазначеному акті, є неналежним способом захисту порушеного права, оскільки не сприяє його ефективному відновленню.

Посилання заявника на те, що станом на дату оформлення акту про порушення (17.04.2024) положення пункту 2.3.12 ПРРЕЕ не передбачали розгляд такого акту на засіданні комісії оператора розподілу, не заслуговують на увагу, оскільки такий порядок визначений пункт 8.2.6 ПРРЕЕ.

Доводи апеляційної скарги про ненадання судом першої інстанції належної оцінки акту про порушення, є безпідставними, оскільки такий доказ підлягав оцінці судом у випадку обрання позивачем ефективного способу захисту своїх порушених прав.

Аналізуючи питання обсягу дослідження інших доводів заявника та їх відображення у судового рішенні, питання вичерпності висновку суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у справі, що розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають наявним у матеріалах справах доказам.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішенняВасильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Мневець Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 березня 2025 року

Головуючий: Судді: