Справа № 405/4778/23
Номер провадження 2/404/2072/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Андон`євої В.Л.

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКА «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в якому просить суд зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 4360570) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , кошти у розмірі 640 грн. (сума пенсійних нарахувань, знятих 20.12.2022 року), 3674 грн (сума пенсійних нарахувань, знятих у січні 2023 року), 3652,40 грн. (сума пенсійних нарахувань, знятих у лютому 2023 року); визнати недійсним кредитний договір SAMDWFC2 від 20.12.2022 року р/р НОМЕР_2 , між ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» () оформлений каналом діджитал: стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ і4360570) на користь ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , морільну шкоду у розмірі 10 000 грн.; стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , усі понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою судді від 01 листопада 2023 року відкрито провадження по вказаній позовній заяві та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

Позивач та його представник до суду не зявились, представник позивача подала заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не зявився, повідомлений належним чином, подав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пославшись на те, що в ході проведення службової перевірки встановлено, що 20.12.2022 в період з 23:43:28 по 23:46:21 з карткового рахунку НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 була списана сума в розмірі 18857,92 грн шляхом проведення 6 платежів, що підтверджується випискою по рахунку (додається до відзиву на позовну заяву). Перевіривши логи входу до особистого кабінету "Приват24" 20.12.2022 року о 23:36:23 год. був здійснений вхід до Приват24 з нетипового пристрою: ПІБ ІПН телефон ІМЕІ Назва пристрою дата IP провайдер ОСОБА_1 НОМЕР_12 8B456398EE43DAAB РН- 1IESSENTIAL 20.12.2022 23:36:23 46.211.120.174 Kyivstar зміни логіну та паролю входу до Приват24 не виявлено.

20.12.2022 шахраї використовуючи особистий кабінет Приват24 здійснили операцію по збільшенню кредитного ліміту до 26000 грн. Подальші транзакції були здійснені за рахунок кредитних коштів.

20.12.2022шахраї увійшовши до особистого кабінету клієнта, отримали доступ до даних номеру, терміну дії та CW2 коду картки НОМЕР_3 . Після чого, в період з 23:43:28 по 23:46:21, використовуючи термінали 10000055 (AT Сенс Банк), Е011068ЦАТ АКБ "Конкорд") та НОМЕР_5 (АБ УкргазБанк), які належать сервісу PARIMATCH, здійснили переказ коштів. При здійсненні переказів були коректно введені номер картки, термін її дії та CW2 код. Встановити особу отримувача не виявилось можливим.

Вищевикладена інформація є підтвердженням розголошення клієнтом даних логіну та паролю входу до особистого кабінету Приват24, що є порушенням п.1.5.5 "Умов і Правил надання банківських послуг": "Банк не несе відповідальності у разі, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, Ідентифікатор користувача, паролі системи "Приват24", пароль(ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті несумлінного виконання Клієнтом умов їх зберігання і використання і/або прослуховування або перехоплення інформації в каналах зв`язку під час використання цих каналів". Клієнту для повернення коштів рекомендовано звернутись до правоохоронних органів та до суду. Отже, в ході перевірки, порушень зі сторони банку не виявлено.(а.с.57-60).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є користувачем картки для пенсійних виплат, яка була видана AT КБ «ПриватБанк». Крім картки для отримання пенсійних виплат (пенсії) інших карток позивач не має, кредитних договорів не укладала. Після оголошення про здійснення виплат під час пандемії отримала віртуальну карту для зарахування 1000 грн.

17.12.2022року через банкомат «ПриватБанку» отримала свою пенсію.

20.12.2022року на її телефонний номер НОМЕР_6 почали надходити CMC повідомлення про те, що на її ім`я оформлено кредит з кредитним лімітом 26000 грн. Оскільки вона не замовляла послуги з кредитування та не маю кредитної карти, вона звернулася до відділення «Приватбанку» зі зверненням щодо правомірності оформлення кредиту, в якому їй підтвердили факт оформлення кредиту у розмірі 26000 грн. шляхом виконання операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, з отриманням доступу до її карткового рахунку відкритого у AT КБ «ПриватБанк» НОМЕР_7 в ході якого з її рахунку було списано 600 грн, які були зараховані на послуги оплати на ігровому сайті UPME «Parimatch Kyiv». При цьому, як з`ясувалося, усі 26000 грн були також зараховані на оплату на ігровому сайті UPME «Parimatch».

Позивач вважає, що не вчиняла дій, які б надали змогу третім особам заволодіти її персональними даними, номером рахунку банку та її ПІН коду, вважаючи, а тому вважає, що відносно неї було вчинено злочин.

Позивач звернулася з заявою про вчинення злочину до Кропивницького РУП.

Довідкою Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підтверджено факт реєстрації заяви позивача в єдиному журналі обліку звернень громадян за № 638 від 05.01.2023 року про скоєння відносно неї кримінального правопорушення(а.с.19).

З відповіді Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 13.01.2023 за № 193/111-23 вбачається, що підстав для внесення відомостей до ЄДРДР про вчинення кримінального правопорушення не виявлено(а.с.20).

Позивач звернулася до відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області(ас.21), які передали заяву до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, наслідком чого 08.02.2023 року було внесено відомості до ЄДРДР про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією: ч.З ст. 190 КК України, № кримінального провадження 0000394(а.с.23).

Після усного звернення позивачу стало відомо, що у березні 2023 року в межах вказаного кримінального провадження на адресу відповідача було направлено ухвали суду про виїмку документів, які до цього часу банком не виконано.

У січні 2023 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою, у якій просила припинити незаконні відрахування з її пенсійної картки, повернути їй незаконно списані кошти, надати копію договору на підставі якого їй було відкрито рахунок у банку, а також копію договору на підставі якого їй було оформлено кредит, але запитуваної інформації та документів позивач надано не було.

У квітні, після чергового звернення, позивач отримала лист відповідача №20.1.0.0.0/7-230317/9177 від 31.03.2023 року(а.с.27-29).

Як вказує позивач, вона не втрачала своєї пенсійної карти, не передавала карту іншим особам, не повідомляла свого ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дала б змогу ініціювати платіжні операції за моєю карткою та/або рахунком; одразу повідомила банк, що ніяких погоджень на оформлення кредиту не надавала, коштів з карти після 17.12.2022 року не знімала, тому вважаю відмову банку у відновленні стану її рахунку який існував на 17.012.2022 року - неправомірною, такою, що грунтується на припущеннях. Крім того, вважає, що підлягають скасуванню вже і нараховані відповідачем відсотки, пені, штрафні санкції, комісії які банк нарахував за кредитом.

Позивач вважає, що банк своїх обов`язків, передбачених п. 1.1.3. Умов і правил надання банківських послуг, не виконав, а саме: при отриманні від клієнта повідомлення про втручання третіх осіб в мої банківські рахунки банк зобов`язаний був призупинити проведення розрахунків з використанням цієї картки.

Вказані дії (бездіяльність) відповідача змусила позивача відмовитися від послуг відповідача, оскільки банк не тільки не виконав своїх обов`язків, але й нараховує % за кредитом якого я не брала, та ще й систематично вимагає у мене їх сплату, що тим самим призвело до порушення відповідачем моїх прав як споживача банківських послуг.

Зазначене підтверджується: довідкою з Українського Бюро Кредитних Історій, виписками по картці/рахунку НОМЕР_8 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDWFC2 від 20.12.2022 року за період 01.02.2022-31.12.2022 та 01.01.2023-29.05.2023, виписками по картці/рахунку НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ) і додатковим рахункам договору SAMDWFC3 від 05.08.2014 року за період з 01.01.2022-31.12.2022 та листом

01.01.2023-29.05.2023, листом № 20.1.0.0.0/7-230317/9177 від 31.03.2023 року, довідкою про відкриття рахунку фізичною особою від 01.02.2023 року, витягом з ЄРДР від 08.02.2023 року, листами та довідка з НП(а.с.30-39).

Крім того, позивач вважає, що вона не отримувала в установлений законом спосіб пропозицій від відповідача про укладення кредитного договору, не погоджувалася на його оформлення, не підписувала ніяких документів, не приставала на будь-які публічні пропозиції укласти кредитний договір.

Проте, з листа №20.1.0.0.0/7-230317/9177 від 31.03.2023 року вбачається, що банк не визнає нікчемності кредитного договору у розмірі 26000 грн. Крім того, банком зараховуються % за користування кредитом (яким я не користуюся) та здійснює регулярні . вінки на мій номер телефону щодо сплати кредиту.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1071 Цивільного кодексу України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

За правилами ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що значаться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинного станом на час виникнення спірних правовідносин), платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинного станом на час виникнення спірних правовідносин), користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет.

Відповідно до п 2.3.1.1.2. сторони узгодили можливість використання Клієнтом наступних систем дистанційного обслуговування: Система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, системи «LiqPay» та «Sendmoney», ATM, ТСО, SMS, месенджери та будь-які інші системи «клієнт - банк», «клієнт - Інтернет - банк», «телефонний банкінг», «миттєва безконтактна оплата», якщо Банком надається така технічна можливість.

Згідно п 2.1.4.7.1, п.2.1.4.7.2. Умов, Клієнт має право здійснювати операції за допомогою Безконтактного платіжного інтерфейсу (платіжні операції, в тому числі зняття готівки, отримання інформації про наявність грошових коштів на його рахунках без присутності Картки в банкоматі тощо). Процедура ідентифікації Клієнта, який бажає скористатися Безконтактним платіжним інтерфейсом, здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, що передбачені між Банком та Клієнтом (Фінансовий номер телефону Клієнта, ПІН (у випадку, якщо встановлений на рахунку Клієнта), одноразові (динамічні) паролі, QR-код, в тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CW/CVC-кодів, тощо).

Пунктами 2.1.4.5.1.,2.1.4.5.2. Умов передбачено, Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну Інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї.

Відповідно до п. 2.3.1.2.1., Система "Приват 24", в т.ч. мобільна версія, призначена для управління реальними банківськими рахунками через мережу Інтернет.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Верховний Суд у постановах від 17 липня 2019 року у справі № 564/678/15-ц (касаційне провадження N° 61-13643св18), від 14 серпня 2019 року у справі № 317/2745/16-ц (касаційне провадження № 61-16611св18), від 18 вересня 2019 року у справі N° 564/2153/16-ц (касаційне провадження №61-30804св18), від 09 жовтня 2019 року у справі N° 545/3918/16-ц (касаційне провадження N° 61-28615св18) зазначений правовий висновок підтримав.

На час здійснення спірних транзакцій (20.12.2022р.) за Позивачем в ПриватБанку обліковувався його фінансовий телефон за номером: НОМЕР_11 , який зазначений клієнтом в анкетах-заявах про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

AT КБ "ПриватБанк" забезпечив своїх клієнтів гарячою лінією на номер 3700 та відповідно до змісту п. 140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 р. N° 164, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/ неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента.

Так само, згідно з ч. 5 ст. 87 Закону України платіжні послуги до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних та відповідальність покладаються на емітента.

Враховуючи дані вимоги законодавства, зазначаємо, що позивач на гарячу лінію щодо проведених операцій не звертався та повідомив Банк лише 17.03.2023 року шляхом направлення письмового звернення, отже позивачем своєчасно не повідомлено Банк про проведення вищезазначених транзакцій, то і ризик по зазначеним операціям несе позивач, тобто вже ПІСЛЯ здійснення цих операцій, а вищевказаними нормами права чітко та розмежовані часові межі відповідальності сторін за відшкодування збитків від здійснення „спірних" операцій.

Згідно ст. ст. 1066, 1068 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими цравилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Верховним Судом прийнята Постанова суду від 01 липня 2020 р. у справі N° 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19), якою підтверджуються вищевказані правові висновки по цій справі щодо провини в подібних ситуаціях саме Позивача/ клієнта через його власну бездіяльність по захисту власних персональних даних та власного мобільного фінансового телефону, що дало змогу третім особам отримати вільний доступ до карток ПриватБанка в системі „Приват24".

Пунктами 3 та 4 частини 20 ст. 38 Закону України „Про платіжні послуги" зазначено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб,зобов`язаний: не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права: 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пунктів 108, 140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 р. N° 164 «Власник рахунку несе відповідальність за використання корпоративних (бізнесових) платіжних інструментів під час здійснення платіжних та/або інших операцій. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про Факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та Відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/ або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/ неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента.»

Операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3D-Secure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 202, ст. 626 ЦК України правочином / договором є дія / домовленість особи/двох або більше сторін, спрямована на набуття/встановлення. зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 2. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно до ч. 1,3, 4, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття і акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ст. 642 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на де її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Щодо посилань позивача на недійсність правочину, то необхідно вказати, що укладений договір між Банком та позивачкою 20.12.2022р. підписано простим електронним підписом Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту.

Умови використання простого електронного підпису при наданні банківських послуг узгодженні між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Анкеті-Заяві від 09.09.2021 року (стор.З розділ "Угода про використання простого електронного підпису"), що засвідчено її особистим підписом. Доказів непідписання вказаного договору ОСОБА_1 не надано.

Стороною позивача не надано доказів, що кошти переведені без її волевиявлення, не за її власним розпорядженням.

Так, заява до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, як і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є судовим рішенням, яке набрало законної сили, а обставини, встановлені у ньому, - становили би преюдицію. Подання заяви про вчинення кримінального правопорушення і факт внесення відомостей до Реєстру є задокументованими актами фіксації певних обставин, які не мають наперед визначеної оцінки.

Обвинувальний вирок, який би набрав законної сили, у якому суд встановив, що грошові кошти з рахунку позивача були переказані не нею, а іншою особою, яка протиправним шляхом, без її згоди заволоділа таким чином коштами і розпорядилася ними, не надано, про закінчення досудового розслідування та результат не повідомлено суду.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 509, 526, 628, 629, 651, 675-680, 708 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 640 грн. (сума пенсійних нарахувань, знятих 20.12.2022 року), 3674 грн (сума пенсійних нарахувань, знятих у січні 2023 року), 3652,40 грн. (сума пенсійних нарахувань, знятих у лютому 2023 року); визнання недійсним кредитного договору SAMDWFC2 від 20.12.2022 року р/р НОМЕР_2 , між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», оформлений каналом діджитал; стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 морільної шкоди у розмірі 10 000 грн.; стягненні на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 5 000,00грн.- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», , місце знаходження: вул. Набережна Перемоги 30, м. Дніпро, 49094.

Повний текст рішення складений 10.03.2025 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда