СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/24388/23

пр. № 2/759/269/25

20 березня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Хвостенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , трется особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Наталя Олегівна про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_8 звернулись до суду і зпозовом, в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог та уточнення підтсав позову просять: - визнати недійсним, договір комісії № 6436/23/1/044240 від 06.07.2023 року та договір купівлі-продажу № 6436/23/1/044240 від 07.07.2023 року, транспортного засобу, HYUNDAI SONATA, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , укладений у суб`єкта господарювання ТОВ «.ВАВІЛОН.», р.н.з. НОМЕР_2 , між відповідачкою, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та витребувати автомобіль від останнього набувача, ОСОБА_5 та зареєструвати його на імя ОСОБА_3 ; визнати недійсним, договір комісії № 6436/23/1/044230 від 06.07.2023 року та договір купівлі-продажу № 6436/23/1/044231 від 07.07.2023 року, транспортного засобу, марки ВМW Х5, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993см3, номер кузова НОМЕР_3 , р.н.з. НОМЕР_4 , укладений у суб`єкта господарювання ТОВ «.ВАВІЛОН.» між відповідачкою, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та витребувати автомобіль від останнього набувача, ОСОБА_6 та зареєструвати його на імя ОСОБА_3 ; визнати недійсним, договір купівлі-продажу № 8048/2023/3920986 від 07.07.2023 року, транспортного засобу, марки МАZDА СХ-5, 2.0 Універсал-В, 2020 року випуску, об`єм двигуна 1998смЗ, номер кузова НОМЕР_5 , р.н.з. НОМЕР_6 , укладений у ТСЦ між відповідачкою, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та витребувати автомобіль від останнього набувача, ОСОБА_7 та зареєструвати його на імя ОСОБА_3 .

В обгрунтування вимог позов вказують на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року по справі № 759/16556/17 стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь: · ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 620 000 (один мільйон шістсот двадцять тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 4 710 (чотири тисячі сімсот десять) грн. 00 коп. · ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 620 000 (один мільйон шістсот двадцять тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 4 710 (чотири тисячі сімсот десять) грн. 00 коп. Дане судове рішення відповідачем, ОСОБА_4 в добровільному порядку не виконано. Більш того, після відкриття виконавчого провадження майно, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя було відчужено ОСОБА_3 , що призвело до мінімізації активів боржника, її чоловіка, за рахунок яких не можливо виконати судове рішення у повному обсязі. Так, у процесі виконання судового рішення приватним виконавцем виявлено майно, що перебувало у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_4 та його дружини, ОСОБА_3 , відповідачів по даній справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року по справі № 6/759/207/23 (ун. № 760/4848/23) задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Уманець Наталії Олегівни та визначено частки у майні, що перебуває у спільній сумісній власності відповідачів, боржника ОСОБА_4 та його дружини, ОСОБА_3 , а саме: 1) у розмірі 1/2 частини земельної ділянки, номер об`єкта нерухомого майна 227, площею 0.15 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:007:0019, за адресою АДРЕСА_1 ; 2) у розмірі 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 37.8 кв.м., житловою площею15.7 кв.м., номер об`єкта нерухомого майна 227, за адресою АДРЕСА_1 ; 3) у розмірі 1/2 частини транспортного засобу, марки HYUNDAI SONATA, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1999смЗ, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ; 4) у розмірі 1/2 частини, транспортного засобу марки ВМW Х5, чорного кольору, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993см3, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ; 5) у розмірі 1/2 частини, транспортного засобу марки МАZDА СХ-5, 2.0 Універсал-В, білого кольору, 2020 року випуску, об`єм двигуна 1998смЗ, номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 . 6) у розмірі 1/4 частини, квартира АДРЕСА_2 , загальна площа 65.4 кв.м., житлова площа 41.5 кв.м. Однак, вже 07 липня 2023 року, розуміючи наслідки вищевказаного судового рішення, відповідачем ОСОБА_3 було здійснено відчуження спільного майна та його перереєстрацію на третіх осіб, а саме: 1) 07.07.2023 року в ТСЦ №8048 здійснено державну перереєстрацію транспортного засобу, марки HYUNDAI SONATA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1999смЗ, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 з ОСОБА_3 на нового власника, ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 6436/23/1/044240 від 07.07.2023 року, договору комісії № 6436/23/1/044240 від 06.07.2023, укладених у суб`єкта господарювання ТОВ «.ВАВІЛОН.». 2) 07.07.2023 року в ТСЦ №8048 здійснено державну перереєстрацію транспортного засобу, марки ВМW Х5, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993см3, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 з ОСОБА_3 на нового власника, ОСОБА_6 на підставі купівлі-продажу № 6436/23/1/044231 від 07.07.2023 року, договору комісії № 6436/23/1/044230 від 06.07.2023, укладених у суб`єкта господарювання ТОВ «.ВАВІЛОН.».; 3) 07.07.2023 року в ТСЦ №8048 здійснено державну перереєстрацію транспортного засобу, марки МАZDА СХ-5, 2.0 Універсал-В, 2020 року випуску, об`єм двигуна 1998смЗ, номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 з ОСОБА_3 на нового власника, ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу № 8048/2023/3920986 від 07.07.2023 року, укладеного в ТСЦ. Отже вважають, що ухиляючись від виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/16556/17, діючи недобросовісно та зловживаючи правом, відповідач ОСОБА_3 , уклала правочини, що мають ознаки фраудаторності, тобто вчинені на шкоду кредитору, у даному випадку стягувачам.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва віж 23.10.2023 року цивільну справу передано на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2023 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2024 року задоволено самовідвід судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М.

Згідно протоколк повторного авторозподілу судової справи між суддями від 16.04.2024 року справу розподілено судді Журибеда О.М.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2024 року прийнято у провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2024 року заяву про забезпечення позову задоволено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2025 року закрито підготовче провадження та спрау призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підтсав зазначених в заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_9 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав необгрунтованості.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник третьої особи в судове засідання не з`явились про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Позивач ставить питання щодо визнання договорів комісії та договру купівлі-продажу недійсним, тобто між сторонами виникла правовідносини, що регулюються ЦК України.

У ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва 29.11.2021 року у справі №759/16556/17 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1620000, 00 грн. та витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 4710, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1620000, 00 грн. та витрати по сплаті послгу експерта в розмірі 4710, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в розмірі 908, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.11.2022 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі коліггії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 08.06.2023 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від від 29.11.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21.11.2022 року залишено без змін.

16.12.2022 року Святошинським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі № 759/16556/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1620000,00 гривень та витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 4710,00 гривень та на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1620000,00 гривень та витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 4710,00 гривень.

02.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Уманець Наталею Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_10 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва 16.12.2022 року № 759/16556/17 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1620000,00 гривень та витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 4710,00 гривень.

02.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Уманець Наталею Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_11 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва 16.12.2022 року № 759/16556/17 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1620000,00 гривень та витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 4710,00 гривень.

01.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Уманець Наталею Олегівною винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження НОМЕР_12.

Загальна сума стягнення по зведеному виконавчому провадженню НОМЕР_12 з урахуванням винагород приватного виконавця складає 3574362, 00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року по справі № 6/759/207/23 (ун. № 760/4848/23) задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Уманець Наталії Олегівни та визначено частки у майні, що перебуває у спільній сумісній власності відповідачів, боржника ОСОБА_4 та його дружини, ОСОБА_3 , а саме: 1) у розмірі 1/2 частини земельної ділянки, номер об`єкта нерухомого майна 227, площею 0.15 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:007:0019, за адресою АДРЕСА_1 ; 2) у розмірі 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 37.8 кв.м., житловою площею15.7 кв.м., номер об`єкта нерухомого майна 227, за адресою АДРЕСА_1 ; 3) у розмірі 1/2 частини транспортного засобу, марки HYUNDAI SONATA, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1999смЗ, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ; 4) у розмірі 1/2 частини, транспортного засобу марки ВМW Х5, чорного кольору, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993см3, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ; 5) у розмірі 1/2 частини, транспортного засобу марки МАZDА СХ-5, 2.0 Універсал-В, білого кольору, 2020 року випуску, об`єм двигуна 1998смЗ, номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 . 6) у розмірі 1/4 частини, квартира АДРЕСА_2 , загальна площа 65.4 кв.м., житлова площа 41.5 кв.м.

07.07.2023 року продавець в особі відповідального ОСОБА_10 на підставі укладеного з власником транспортного засобу ОСОБА_3 договору комісії №6436/23/1044230 від 06.07.2023 року та покупець ОСОБА_6 уклали договір купілі-продажу транспортного засобу №6436/23/1/044231, відповідно до умов якого на умовах договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки ВМW Х5, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993см3, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

07.07.2023 року продавець в особі відповідального ОСОБА_10 на підставі укладеного з власником транспортного засобу ОСОБА_3 договору комісії №6436/23/1/044240 від 06.07.2023 року та покупець ОСОБА_5 уклали договір купілі-продажу транспортного засобу №6436/23/1/044240, відповідно до умов якого на умовах договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки HYUNDAI SONATA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1999смЗ, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

07.07.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладеного договір купівлі-продажу №8048/2023/3920986, відповідно до умов якого, на умовах договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки МАZDА СХ-5, 2.0 Універсал-В, 2020 року випуску, об`єм двигуна 1998смЗ, номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

Постановою Київського апеляційного суду від 23.05.2024 року у справі № 760/4848/23 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року скасовано.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постанову Київського апеляційного суду від 23.05.2024 року скасовано, справу направлено на розглчяд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2025 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року - скасовано.

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Уманець Наталі Олегівни про визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності та у власності подружжя - залишено без розгляду.

Вказаною постановою встановлено наступне:

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №9 від 24 січня 2023 року, ОСОБА_4 перебуває в шлюбі з ОСОБА_3 з 18 червня 2011 року (актовий запис №1318 від 18 червня 2011 року).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником на праві власності зареєстрована земельна ділянка номер об`єкта нерухомого майна 227, площею 0.1202 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:007:0020. Дане майно було придбане ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу №2510 від 09 серпня 2021 року.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 січня 2024 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки, знято арешт з 1/2 частини земельної ділянки (справа № 370/542/23).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_11 є власником квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 65,4 кв. м. житлова площа 41,5 кв. м. Власниками квартири також є ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 на праві власності зареєстрована земельна ділянка, номер об`єкта нерухомого майна 227, площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :00:007:0019, за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок загальною площею 37,8 кв. м, житловою площею15,7 кв. м, номер об`єкта нерухомого майна 227, за цією ж адресою.

Вищевказане майно було придбане ОСОБА_3 за договорами купівлі-продажу №2507, 2508 від 09 серпня 2021 року.

В нотаріально посвідчених договорах купівлі-продажу №2507, 2508 від 09 серпня 2021 року зазначено, що придбання вище описаного нерухомого майна вчиняється ОСОБА_3 за письмовою згодою ОСОБА_4 , викладеною у заяві(пункти 7.1 і 8 вищевказаних Договорів), справжність підпису ОСОБА_4 засвідчено приватним нотаріусом.

Крім того, ОСОБА_3 на праві власності належать транспортні засоби, а саме: автомобіль марки HYUNDAI SONATA, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1999 см3, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27 листопада 2021 року, серії НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки ВМW Х5, чорного кольору, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2993 см3, номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу

від 07 квітня 2021 року серії НОМЕР_8 , державний реєстраційний номер

НОМЕР_4 ; автомобіль марки МАZDА СХ-5, білого кольору, 2020 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3, номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10 вересня 2020 року, серії НОМЕР_9 державний реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Окрім того, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ун. № 760/4848/23 зроблено висновок, що у справі, що розглядається апеляційний судом наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з частиною першою, п`ятою статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями статті 215 ЦК України унормовано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц виклала висновок про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним як такого, що спрямований на унеможливлення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну правову норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, зокрема, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або унеможливлення виконання судового рішення.

Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в законодавстві України регулюються в певних сферах, (зокрема, у сфері банкрутства (попередньо - стаття 20 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом", нині - стаття 42 Кодексу України з питань банкрутства); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"); у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження").

Водночас будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

Верховний Суд у своїй постанові від 05 січня 2024 року у справі № 761/40240/21 зауважив, що:

недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину;

в практиці касаційного суду допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) чи такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3,13 ЦК України). Одна й інша підстави для кваліфікації правочину як фраудаторного побудовані законодавцем за моделлю оспорюваного правочину. Тобто, оспорення правочину має відбуватися за ініціативою кредитора як заінтересованої особи шляхом пред`явлення позовної вимоги про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов);

кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав;

натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті3,13 ЦК України) не має значення, що на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення відбувається, зокрема, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна;

очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті3,13 ЦК України) не допускається.

Відповідно усталеної практики Верховного Суду, відображеної зокрема в постановах від 14 січня 2020 року у справі № 489/5148/18, від 27 квітня 2023 року у справі № 461/4033/20, правочин, учинений боржником у період настання в нього зобов`язання щодо погашення заборгованості перед кредитором, унаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору).

Обов`язок доведення відповідних обставин покладається на позивача.

Обґрунтовуючи свій позов, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають про те, що дружина боржника (відповідачі у справі), знаючи про наявність боргів та необхідність виконання рішення Святошинського районного суду від 29.11.2021 року про стягнення боргу та наявності ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року про визначення часток у майні, що перебуває у спільній сумісній власності відповідачів, з метою уникнення від сплати боргів, 07.07.2023 року продала транспортні засоби марки «Hyundai Sonata», «BMW X5», «Mazda CX-5», які належали на праві спільної сумісної власності, чим вчиняють шкоду кредитору та унеможливлює звернення стягнення на майно боржника.

Проте, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих умислу відповідачів на укладення договорів комісії та купівлі-продажу без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлювалися.

Навпаки, реєстрація права власності на спірні трансопртні засоби за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідчить про реальність настання правових наслідків правочину.

Відповідно практики Верховного Суду, відображеної зокрема в постановах від 07.10.2020 року у справі №755/17944/18, від 24.07.2019 у справі №405/1820/17, від 05.07.2018 у справі № 922/2878/17, застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника; чи може боржник після відчуження спірного майна відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором (наявне/відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати).

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перебувають між собою у сімейних або дружніх відносинах.

Для встановлення фраудаторності правочину основною обставиною, що підлягає доведенню позивачем та встановленню судом, є те, що внаслідок вчинення оспорюваного правочину боржник перестає бути платоспроможним.

Проте, матеріали справи не містять доказів, які б вказували на неплатоспроможність боржника, підтверджуючих що у боржника ОСОБА_4 немає іншого вартісного нерухомого чи рухомого майна, за рахунок якого позивачі мали би змогу повністю задовольнити свої вимоги до боржника. Навпаки, що позивачі, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Н.О. вказують на те, що у відповідача на праві вспільної сумісної власності перебуває також: частина земельної ділянки, номер об`єкта нерухомого майна 227, площею 0.15 га, кадастровий номер :00:007:0019 за адресою: АДРЕСА_1 ; частини житлового будинку, загальною площею 37.8 кв.м., житлової площею 15.7 кв.м., номер об`єкта нерухомого майна 227, за адресою: АДРЕСА_1 ; частини квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 65,4 кв.м., житлова площа 41.5 кв.м.

Отже, на момент вчинення спірних правочинів, зобов`язання боржника перед позивачами щодо сплати боргу за рішенням суду може бути забезпечено іншим майном.

У постановах Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі №370/2489/20, від 20 жовтня 2023 року у справі № 686/26628/20 зазначено, що за умови встановлення факту наявності у боржника іншого майна, за рахунок якого кредитор не позбавлений можливості задовольнити свої вимоги, не можна стверджувати, що його права порушені укладенням угод про відчуження майна, що не матимуть наслідком неплатоспроможність боржника.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі, коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними (постанова КЦС ВС по справі №343/1294/18 від 04.03.2021 року).

Суд звертає увагу, як встановлено в ході розгляду справи між відповідачами як подружжям існує спір щодо майна, а отже вказане спростовує презумпцію спільності майна подружжя.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про те, що оспорювані договора комісії та купівлі-продажу ознак фраудаторного не має, так як у боржника було наявне інше майно, за рахунок якого він міг відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором, тому права кредитора щодо погашення заборгованості за рішенням суду - захищені.

Таким чином, оспорювані договора не були вчинені на шкоду кредитору, а були спрямовані на настання реальних правових наслідків, які ним обумовлювалися.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що обставини, на які посилаються позивачі, не знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, підстав для визнання оскаржуваних договорів недійсними немає, а вимоги про витребування спірного майна від останніх набувачів та перереєстрацію на ОСОБА_3 є похідними від вимоги про визнання правочинів недійсними, а тому також задоволенню не підлягають.

У зв`язку з цим суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 288-289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , трется особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Наталя Олегівна про визнання договорів недійсними - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда