Справа № 209/9132/24
Провадження № 2/209/427/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2025 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Юрченко Я.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Міханько К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швеця Михайла Вікторовича про зупинення провадження по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Чепіков О.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 93031,38 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028,00 грн..

Ухвалою судді від 18.12.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

24.01.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швеця М.В. подано клопотання про зупинення провадження у справі, на обґрунтування якої зазначив, що відповідач ОСОБА_1 з 16.05.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації у складі військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та підпадає під вимоги ст.ст. 13, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто не несе матеріальну відповідальність за ДТП вчинене 12.08.2023 року. Крім того, дані обставини підтверджує копіями довідок з військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 року № 7547 та № 374 від 28.01.2025 року (а.с. 82,96).

14.02.2025 року від представника позивача Чепікова О.О. через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання адвоката Швеця М.В. щодо зупинення провадження по справі, на обґрунтування яких зазначив, що на момент вчиненого ДТП 12.08.2023 року відповідач ОСОБА_1 не був учасником бойових дій, не підпадає під дію ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та несе матеріальну відповідальність за вказане ДТП (а.с. 97-99).

Сторони провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в тому числі, шляхом доставки судової повістки про виклик до суду до їх електронних кабінетів.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи представника відповідача та заперечення представника позивача, що викладені відповідно у клопотанні та відповіді на відзив, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов до наступних висновків.

Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 251, 252 ЦПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

У клопотанні про зупинення провадження представник відповідача посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та вказує, що відповідач ОСОБА_1 з 16.05.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації у складі військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями довідок з військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 року № 7547 та № 374 від 28.01.2025 року, згідно яких останній перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації на особливий період на посаді солдата.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_2 від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №456/2541/19.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 зазначено: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 частини першої ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Із наданих представником відповідача довідок, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_1 (а.с. 82, 96).

З`ясовано, що вказані довідки не містять відомостей про те, що військова частина НОМЕР_2 у складі Національної гвардії України, в якій проходить службу ОСОБА_1 за призовом під час мобілізації на особливий період, переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування. Крім того, ОСОБА_1 приймає участь у розгляді справи через свого представника адвоката Швеця М.В..

Суд також приймає до уваги, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

На підставі разом вищенаведеного, необхідно відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швеця Михайла Вікторовича про зупинення провадження в справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 253, 258, 260-261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Швецю Михайлу Вікторовичу у задоволенні заяви про зупинення провадження у цивільній справі № 209/9132/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

У справі оголосити перерву до 10:00 години 03.04.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 березня 2025 року.

Суддя Я.О.Юрченко