Ухвала

18 березня 2025 року

м. Київ

справа № 569/19040/23

провадження № 61-3380ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут", яка підписана адвокатом Якимчук Ольгою Михайлівною, на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 13 березня 2025 року всправі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз Збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» про захист прав споживачів, визнання боргу безпідставним та зобов`язання постачальника списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз Збут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення заборгованості за газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Рівнегаз Збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та ТОВ «Оператор ГТС України» про захист прав споживачів, визнання боргу безпідставним у розмірі 109 410,90 грн та зобов`язання постачальника списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість у розмірі 109 410,90 грн.

У жовтні 2023 року ТОВ «Рівнегаз Збут» подало зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про стягнення заборгованості за газопостачання у розмірі 109 276,94 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2024 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 задоволено. Визнано борг за спожитий ОСОБА_1 природний газ у період з лютого 2022 року по вересень 2023 року у розмірі 109 410,90 грн таким, що нарахований ТОВ «Рівнегаз Збут» безпідставно та зобов`язано ТОВ «Рівнегаз Збут» списати з особового рахунку ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 донараховану у період з лютого 2022 року по вересень 2023 року заборгованість у сумі 109 410,90 грн. В задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Рівнегаз Збут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання відмовлено.

Додатковою постановою Рівненського апеляційного суду від 13 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено. Стягнуто з ТОВ "Рівнегаз Збут" на користь ОСОБА_1 7 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

16 березня 2025 року ТОВ «Рівнегаз Збут» через Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Якимчук О. М., на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 13 березня 2025 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 328 098,74 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження Товариству з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз Збут», яка підписана адвокатом Якимчук Ольгою Михайлівною, на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 13 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут", Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» про визнання боргу безпідставним та зобов`язання постачальника списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз Збут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення заборгованості за газопостачання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков