Справа № 758/3629/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В обґрунтування заяви посилається на те, що з жовтня 2006 року по лютий 2022 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, в сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_1 народжена спільна донька ОСОБА_3 . За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу сторонами за спільні кошти придбано майно, зокрема, 20.04.2021 року інвестовано спільні кошти в будівництво квартири на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав № 25526/106-1-В16 від 16.04.2021 року, укладеного з ТОВ «Варшавський-Буд», переметом якого були майнові права на двокімнатну квартиру (будівельний номер АДРЕСА_3 , який було оформлено на ОСОБА_2 . За усною домовленістю між сторонами, враховуючи мету придбання квартири, було погоджено, що після закінчення будівництва, набуття та оформлення права власності на квартиру буде здійснено у частках, або в цілому оформлено на спільну дитину. Разом з тим, заявнику з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 08.10.2024 року третьою особою - ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , підписано з продавцем ТОВ «Варшавський-Буд» акт приймання-передачі квартири АДРЕСА_4 та додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав, а також отримано ряд інших документів, необхідних для оформлення права власності, а 09.10.2024 року право власності на квартиру було оформлено одноособово на ОСОБА_2 . Заявник вважає, що вказані дії порушують його майнові права, які він має намір відновити в судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права у спільному майні.

На переконання заявника, у даний час вчиняються дії по відчуженню спірної квартири, яка виставлена на продаж на сайті агенції нерухомості Avangards і в будь який момент може бути відчужена, що позбавить заявника можливості захистити його порушене майнове право. Після встановлення факту порушення свого майнового права заявник має намір звернутися до суду з позовом щодо визнання його права у майні, проте підготування позовної заяви потребує часу, а тому, з огляду на дії, спрямовані на відчуження спірної квартири, заявник змушений невідкладно звернутись до суду для забезпечення позову до подачі позовної заяви. Заявник припускає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 як титульний власник спірного майна, може та має намір здійснити дії щодо його відчуження, на користь чого свідчить зокрема факт прихованого оформлення одноосібної власності на спірну квартиру із залученням до таких дій третьої особи, а також факт вчинення дій щодо її безпосереднього продажу через агенцію нерухомості.

Судом в порядку ч. 4 ст. 153 ЦПК України було призначено розгляд заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви, просив їх задовольнити та вжити заходів забезпечення позову до позовної заяви. Повідомив, що ОСОБА_2 з 2022 року проживає на території Королівства Іспанії, проте має можливість відчужити спірну квартиру із залученням для цього довіреної особи в Україні.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, явку представника не забезпечила, про місце, дату та час розгляд заяви повідомлялась в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

При цьому, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року (справа № 381/4019/18) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно з правовою позицією викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року (справа № 753/22860/17) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що предметом майбутнього позову є зокрема спір щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), право власності на яку у цілій часті зареєстроване за особою, яка може набути статусу відповідача, а отже застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є співмірним до майбутніх позовних вимог та є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, і забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду, у разі визнання судом прав та інтересів майбутнього позивача дійсно порушеними.

При цьому, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України чітко визначено, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно може бути застосовний стосовно майна яке належить відповідачу або підлягає передачі відповідачу і знаходиться в нього чи інших осіб.

Накладення арешту на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на яке виник спір забезпечить неможливість його подальшого відчуження/обтяження, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення майбутнього позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним (у разі якщо судом буде встановлено порушення прав позивача та необхідність їх захисту).

Окрім того, враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову, в його задоволеній частині, не спричинить не відновлюваної шкоди особі, яка може набути статусу відповідачки чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

З урахуванням викладеного, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову майбутнім позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову майбутнім позовним вимогам, суд вважає, що вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст ухвали складено та підписано 20 березня 2025 року.

Суддя О. І. Якимець