Дата документу 21.03.2025
Справа № 501/838/25
УХВАЛА

21 березня 2025 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 26-31, 175-177, 185-187 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) матеріалів справи за цивільним

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1

до

відповідача: помічника голови Іллічівського міського суду Одеської області (прізвище, ім`я та по батькові не вказано у зв`язку із закритістю даних), місце знаходження: м.Чорноморськ, вул.Праці, буд.4, Одеська область, індекс: 68000

предмет та підстави позову: про стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.03.2025 звернулася до суду з позовом до помічника голови Іллічівського міського суду Одеської області (прізвище, ім`я та по батькові не вказано у зв`язку із закритістю даних) про стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 21-23 лютого 2025 року на телефон позивача надійшло смс повідомлення від судді цього суду Семенова, з текстом якого позивач не згодна і це завдає їй моральну шкоду, яку визначено позивачем у розмірі 5000,00 грн., тощо.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І.

Ухвалою від 04.03.2025 матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до помічника голови Іллічівського міського суду Одеської області (прізвище, ім`я та по батькові не вказано у зв`язку із закритістю даних) про стягнення моральної шкоди передано голові суду для вирішення питання щодо її направлення до Одеського апеляційного суду у порядку, передбаченому ч.6 ст.31 ЦПК України (а.с.7-8).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.03.2025 у визначенні підсудності даної цивільної справи відмовлено, цивільну справу повернуто до Іллічівського міського суду Одеської області для вирішення питання про прийняття до провадження (а.с.14).

Матеріали цивільної справи повернуто до Іллічівського міського суду Одеської області суду 20.03.2025.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що у даній справі слід заявити самовідвід з наступних підстав.

Позивач вказує в позовній заяві, що відповідачем у справі є помічник голови суду, тобто працівник патронатної служби в державній установі суді. Наведене викликає певні сумніви в об`єктивності судді цього суду при розгляді справи щодо помічника голови цього ж суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Частиною 1 ст.39 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частинами 8, 9 вказаної статті передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Статтею 2 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів передбачено, що суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень. Він не має права використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах інших осіб та не повинен дозволяти цього іншим.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

Таким чином, з метою запобігання сумнівам в об`єктивності та неупередженості судді з боку сторін у цивільній справі вважаю необхідним заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заявити собі, судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко Мирославі Іванівні самовідвід від участі як головуючої по даній цивільній справі.

Передати цивільну справу до канцелярії Іллічівського міського суду Одеської області суду для подальшого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко