Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого - судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., представника позивача, третьої особи із самостійними вимогами - адвоката Дубровської О.М., позивача ОСОБА_1 , третьої особи із самостійними вимогами - ОСОБА_1 , представника відповідача - Овсепян К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дубровська Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа з самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, Холмківська сільська рада Ужгородського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, орган опіки та піклування Холмківської сільської ради Ужгородського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дубровська Олена Миколаївна, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав, згідно з якою просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 материнських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовні вимоги мотивує наступним. 16 серпня 2008 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, дружина після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_3 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02 серпня 2021 р. шлюб між подружжям розірвано, дружині повернуто дошлюбне прізвище ОСОБА_4 (справа № 308/10480/20). Від шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_1 . Вказаним вище рішенням Ужгородського міськрайонного суду місце проживання малолітнього ОСОБА_1 визначено з батьком. Цим же рішенням суду ухвалено стягувати з матері дитини, ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дитина ОСОБА_1 проживає з 10 липня 2020 р. з батьком, що також встановлено судом під час розгляду справи № 308/10480/20. Мати дитини, ОСОБА_2 , виїхала за межі України, сплачує на утримання сина аліменти в сумі 2000 щомісячно і цим обмежується її участь у вихованні та утриманні дитини. З липня 2020 р. ОСОБА_2 не цікавиться життям та розвитком свого сина, долею, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я. Раніше дитина очікувала дзвінків від мами, хотіла спілкування з нею, казала про те, що на канікулах хоче пожити у неї. З плином часу емоційний зв`язок сина та матері втрачений, він вже не цікавиться тим, де вона і чому він живе без неї. Розмір аліментів, що сплачує ОСОБА_2 , не здатен забезпечити шостої частини тих витрат, які є необхідними для виховання та утримання дитини, яка крім навчання в школі, додатково вивчає іноземну мову, займається гандболом, виїжджає на літній відпочинок та тренування за межі області. ОСОБА_1 не ставить питання про збільшення розміру аліментів, наведеними обставинами він хоче звернути увагу суду на те, що мати дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Наведене спонукало ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким у задоволенні позовної заяви відмовити повністю. Зазначає, що в матеріалах позовної заяви відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідача будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Однак позивачем у заяві не зазначено, а до заяви не долучено належних доказів щодо попередження матері про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Звертає увагу на те, що батько дитини в повному обсязі надав недостовірну та неправдиву інформацію суду, виклавши її в мотивувальній частині позовної заяви. Дані дії позивача спрямовані на те, що позбавлення матері батьківських прав є однією з підстав уникнення його від мобілізації. По-перше: у 2021 р. ОСОБА_2 ініціювала процес розлучення, оскільки не мала бажання надалі проживати з позивачем по справі, з яким у неї постійні виникали непорозуміння та сварки. Батько дитини почав діяти проти матері, шляхом постійного нав`язування сину думки про те, що його мати погана і не здатна його виховувати, веде аморальний спосіб життя та є ніким, а отже не може йому в цьому житті нічого дати. Позивач заборонив сину спілкуватися з матір`ю, шляхом блокування її мобільного телефону, а коли мати пише в месенджер «Viber» сину, відповідає виключно колишній чоловік ОСОБА_6 . Так, кожного разу, коли відповідач намагається поспілкуватися з сином відповідає ОСОБА_6 , який починає ображати ОСОБА_7 нецензурною лайкою та пише повідомлення з метою приниження її, як матері спільного сина. Все це підтверджується долученими до відзиву знімками екрана з додатку «Viber» (між сином ОСОБА_4 та відповідачкою). Дані дії батька свідчить про умисне створення перешкод в спілкуванні матері та сина, а отже позбавлення можливості матері дитини займатися вихованням та розвитком спільного сина. По-друге: незважаючи на те, що позивач, як батько дитини, самостійно усунув ОСОБА_7 від виконання її батьківських прав та обов`язків щодо спільного сина ОСОБА_8 , відповідачка постійно була та є в житті дитини. Зокрема відповідачка постійно спілкується з колишнім свекром ОСОБА_9 , який завжди надає матері інформацію стосовно її сина, а саме: про його стан здоров`я, успіхи, досягнення в навчанні (участь та перемоги на олімпіадах) та в спорті (участь на чемпіонатах України та отримання призового місця). Все це підтверджується долученими до відзиву знімками екрана з додатку «Viber». Постійне інформування відповідача заспокоювало її, і давало відчуття, що вона поруч з ним, попри те, що син взагалі не бажав спілкуватися з мамою (через постійне батькове налаштування проти матері). По-третє: окрім дідуся ОСОБА_8 (свекор відповідачки), ОСОБА_7 постійно цікавиться життям та успіхами в навчанні у класного керівника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 . Відповідачка час від часу питає у вчительки чи потрібно сплатити (здати) кошти на потреби школи, що є обов`язковим платежем та сплачує такі самостійно. Що свідчить про те, що ОСОБА_7 , як мати дитини не самоусунулася з життя своєї дитини, а навпаки намагається будь-яким чином бути в житті дитини. Все це підтверджується долученими до відзиву знімками екрана з додатку «Viber». По-четверте: позовна заява про позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 була подана не у зв`язку з тим, що вона не виконує належним чином батьківські обов`язки, а у зв`язку з тим, що це створить для позивача підставу для відстрочки від мобілізації. Дане твердження є цілком обґрунтованим, оскільки теперішня дружина позивача чітко написала про це ОСОБА_7 в додатку «Viber», листування долучається до відзиву. Так, ОСОБА_12 вказує, що: у зв`язку з ситуацією в нашій країні, в нас виникла проблема. ОСОБА_4 дуже боїться за тата, що його заберуть на війну. І через це він хоче йти в суд, щоб позбавити вас материнських прав….». Щодо особистості відповідача по справі, слід зазначити, що відповідно до характеристики Студентського містечка №160 від 17.09.2024 р. - ОСОБА_2 проживала в гуртожитку № 5 з 01.10.2020 р. по серпень 2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 . За період проживання в гуртожитку вона зарекомендувала себе вихованою людиною проявила себе тільки з позитивного боку. З сусідами мешканцями гуртожитку під час проживання була ввічлива, поводила себе спокійно, адекватно, вихована. В побуті завжди була доброзичлива чуйна, готова допомогти в будь-якій ситуації. Часто брала участь у всіх необхідних заходах, зокрема, наведення чистоти порядку покращення благоустрою та санітарного стану, що проводилися в приміщеннях загального користування житлового будинку, а також прибирання та озеленення прибудинкової території. Правила внутрішнього розпорядку не порушувала, від адміністрації студмістечка та сусідів до ОСОБА_2 зауважень ніколи не було. Згідно з характеристикою, наданою комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради встановлено, що ОСОБА_2 працювала на даному підприємстві з 01.01.2006р. по 21.12.2022 р. З 01.01.2006р. працювала на посаді старшої сестри медичного відділення анестезіології інтенсивної терапії. З 03.02.2014 р. по 21.12.2022 р. працювала на посаді сестри медичної діагностичного - амбулаторного відділення, де 80% робочого часу займали обстеження дітей різного віку. Забезпечувала емоційний комфорт дітей, завжди проявляла уважність та сердечне ставлення до маленьких пацієнтів, милосердя є однією з позитивних якостей характеру ОСОБА_13 , воно проявлялося у співчутті, повазі та доброті до дітей та їх батьків. ОСОБА_14 систематично підвищувала свою кваліфікацію шляхом вивчення відповідної літератури, участі у семінарах, конференціях, навчаннях на курсах підвищення кваліфікації. Дотримувалася у роботі правил деонтології, забезпечувала конфіденційність інформації про пацієнтів. До своїх професійних обов`язків ставилася сумлінно та відповідально. Користувалася заслуженою повагою серед колег по роботі. Стримана тактовно. У ставленні до хворих доброзичлива, чуйна. Приймала активну участь у роботі закладу. За сумлінну працю нагороджувалася подяками адміністрації та первинної профспілкової організації. Також слушним є зазначення, що відповідач постійно бере участь в утриманні спільного сина ОСОБА_8 та належним чином виконує рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2021 р. щодо сплати аліментів. На підтвердження чого до відзиву долучила платіжні інструкції АТ ПБ «ПриватБанк» із зазначенням дат та сум сплати аліментів: ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2 ) позивач: 11.01.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.02.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 11.03.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.05.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.06.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.07.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.08.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.09.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.10.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.01.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.12.2022 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.01.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.01.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.02.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.03.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.04.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.05.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.06.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 14.07.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 14.09.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.10.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 11.11.2023 р. - 2050 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); 12.03.2024 р. - 2100 грн (призначення платежу аліменти ОСОБА_15 згідно рішення суду від 02.08.2021 р.); ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_3 ) - син: 30.11.2023 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009); 20.12.2023 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009); 12.01.2024 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009); 13.02.2024 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009); 12.03.2024 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009); 12.04.2024 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009); 11.06.2024 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009); 12.08.2024 р. - 2000 грн (призначення платежу ОСОБА_16 2009). Тобто, підсумовуючи все вищенаведене, вбачається, що мати постійно цікавилася та цікавиться життям свого сина, всупереч тому, що батько дитини після розлучення всіляко намагається усунути матір від спілкування зі спільним сином. Також з вищенаведеного вбачається, що мати постійно виконує свій обов`язок щодо утримання сина ОСОБА_8 , а з листувань в додатку «Viber» можна встановити, що попри чинення їй перешкод вона постійно цікавиться станом здоров`я, успіхами та досягненнями дитини, тобто будь-якими шляхами цікавиться його життям. З наданих відомостей доказового значення, і зі слів самої відповідачки можна зробити висновок, що ОСОБА_2 щиро любить свого сина, бажає відновити з ним спілкування та проводити з ним час, і готова докласти будь-яких зусиль для того, щоб бути разом з дитиною, що зараз і робить, заперечуючи наданий до суду позов, спрямований на позбавлення її батьківських прав.

Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради подано суду лист про відсутність законних підстав підготувати обґрунтований висновок стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з незалежних від нього обставин, оскільки батько разом з неповнолітнім сином проживають за межами міста Ужгород.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2024 постановлено залучити до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дубровська Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Холмківську сільську раду Ужгородського району.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2024 постановлено позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, про позбавлення материнських прав, залишити без руху.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2024 постановлено позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, орган опіки та піклування Холмківської сільської ради Ужгородського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав прийняти до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дубровська Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, Холмківська сільська рада Ужгородського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав.

Суду надано рішення виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 29.11.2024 №628 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування «Про недоцільність позбавлення батьківських прав», а також висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав.

Представником позивача адвокатом Дубровською О.М. подано висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 04.06.2021 про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з його матір`ю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою її проживання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник, представник третьої особи із самостійними вимогами просили задовольнити позовні вимоги на підставі поданих доказів. Представник ОСОБА_18 наголосила, що відповідачка сплачує аліменти, однак, не цікавиться життям дитини, між ними втрачено зв`язок, для врегулювання сімейних відносин необхідні дозволи відповідних органів, зокрема, для виїзду на навчання за кордоном тощо. Син не хоче в подальшому мати обов`язки перед матір`ю. Висновок органу опіки та піклування не є єдиним доказом, а оцінюється у сукупності з іншими. Під час розгляду справи мати намагалась зв`язатись. Доказів звернення до матері з приводу надання дозволів немає. Рішенням суду визначено проживання дитини з батьком.

Позивач у судовому засіданні також повідомив про те, що вони стали проживати окремо, мати дитиною не займалась, в школу до такого не приходила, фізичним розвитком дитини не турбувалась, потім виїхала за кордон. При необхідності отримання дозволів намагався оминути це питання, щоб не йти з нею на контакт.

Син ОСОБА_1 повідомив, що спілкувався з матір`ю, говорив, що не хоче від неї материнських прав. У попередні роки ним не цікавилась, у 2015 році забрала у село, де не давала спілкуватись із батьком. Якби хотів, то спілкувався з матір`ю, але не хоче сам. Мати ніяк не виховує, не допомагає у житті. Життя від задоволення даних позовних вимог полегшиться тим, що зможе вільно їздити до батька, не хоче морально вважати її матір`ю. Для батька стане легше тим, що батька не зможуть забрати служити, спаде нервова напруга через службу. Мати намагається заважати їм нормально жити. Причина позбавлення батьківських прав - можливість нормально виїжджати за кордон, тата не заберуть служити, мати ображала його, била, не давала з батьком спілкуватися, про нього не думала і не думає. Останнє було з 5 до 6 років, пам`ятає, де жив тоді, кинула в село, не дозволяла спілкуватися з батьком. При примиренні нормального життя не було, був контроль у навчанні через силу, мати била за погані оцінки. Жив у 2015 році на орендовані квартирі з матір`ю, ходив в інший садочок, матеріально було складно. До 2020 року проживав з батьком, з 2020 року також проживав з батьком, такий доглядав, підтримував у спортивних починаннях. Мати на змагання не приходила, не підтримувала. Виїхав за кордон у 2024 році у середині літа, приїжджає до батька. Коли мати виїхала невідомо. При проживанні у м. Ужгород погано контактували, одного разу у маршрутному таксі, коли їхали разом з матір`ю, навіть не спілкувалися. До мами не підійшов, бо не любить її, не вважав за необхідні до неї підійти. До цього часу у телефоні була заблокована, після суду трохи спілкувались, з батьком могла спілкуватись. Спілкування з дідусем не є тотожним зі спілкуванням з ним.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову на підставі поданих суду доказів. Дитина проживала з батьком за рішенням суду. При останньому спілкуванні підтвердила, що рада була його бачити і чути. Вважає, що єдиним аргументом і доказом, що з 2020 року мати не цікавиться дитиною, ухиляється від обов`язків, доказів цього не додано. Ці дії є образою на матір, мати хоче і намагається цікавитись про сина, через свекра. У телефонному спілкуванні колишній чоловік лише ображав. Мати постійно працювала і працює. Причина позову - уникнення мобілізації під час дії воєнного стану, раніше це не заважало. Додано переписку у телефонному режимі з дідусем, інші це уникають, мати цікавиться про навчання сина через класного керівника, що підтверджується спілкуванням з такою. Мати має позитивні характеристики з роботи, підвищувала кваліфікацію, наразі в Австрії працює у лікарні. Мати виявляє бажання бути у житті сина, він не бажає. Через свекра цікавиться про дитину. Ініціатива стосовно сина доводиться поданими доказами.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Холмківської сільської ради подала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечує проти задоволення позовних вимог.

Інші учасники у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2021 у справі №308/10489/20, що набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 16.08.2008 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (до реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_4 ) у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 441, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , видане 16.08.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області - розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - « ОСОБА_4 ». Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_17 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задоволено повністю. Визначено місце проживання дитини - малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Присуджено до стягнення із ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи із 20.01.2021 року і до досягнення ним повноліття.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 13.01.2016.

Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.01.2024 №189/13-21 за адресою: АДРЕСА_2 станом на 11.01.2024 зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з характеристикою КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради ОСОБА_2 працювала в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради з 01.01.2006 року по 21.12.2022 року включно. З 01.01.2006 року працювала на посаді старшої сестри медичної відділення анестезіології та інтенсивної терапії. Керувала роботою середнього та молодшого медичного персоналу відділення. Розробляла графіки роботи персоналу підрозділу, здійснювала належну розстановку та використання кадрів, організовувала їх працю. Забезпечувала кваліфікований догляд за хворими у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії. Контролювала роботу медичного персоналу щодо виконання призначень лікарів. Здійснювала контроль за виконанням правил внутрішнього розпорядку, безпеки та протипожежних правил. З 03.02.2014 року по 21.12.2022 року працювала на посаді сестри медичної діагностично-амбулаторного відділення, де 80% робочого часу займали обстеження дітей різного віку. Забезпечувала емоційний комфорт дітей, завжди проявляла уважність та сердечне ставлення до маленьких пацієнтів. Милосердя є однією з позитивних якостей характеру ОСОБА_13 , воно проявлялося у співчутті, повазі та доброті до дітей та їх батьків. Володіла основними методиками функціональної діагностики: технікою знімання електрокардіограми, електроенцефалограми. Готувала пацієнтів до функціональних обстежень, забезпечувала безпеку пацієнтів під час обстеження. Брала участь уведенні санітарно-просвітньої роботи серед пацієнтів та роботи щодо формування у населення здорового способу життя. Вела медичну документацію. Систематично підвищувала свою кваліфікацію шляхом вивчення відповідної літератури, участі у семінарах, конференціях, навчання на курсах підвищення кваліфікації. Дотримувалась у роботі правил деонтології. Забезпечувала конфіденційність інформації про пацієнтів. До своїх професійних обов`язків ставилась сумлінно та відповідально. Користувалася заслуженою повагою серед колег по роботі. Стримана, тактовна. У ставленні до хворих доброзичлива, чуйна. Приймала активну участь у роботі закладу. За сумлінну працю нагороджувалася подяками адміністрації та первинної профспілкової організації.

Згідно з характеристикою студентського містечка ДВНЗ «Ужгородського національного університету» від 17.09.2024 №160 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт № НОМЕР_6 виданий 2110 від 24.09.2021р.), яка народилася за адресою: с. Вучкове Міжгірського району Закарпатської області проживала в гуртожитку № 5 з 01.10.2020 по серпень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . За період проживання в гуртожитку вона зарекомендувала себе вихованою людиною, проявила себе тільки з позитивного боку. З сусідами і мешканцями гуртожитку під час проживання була ввічлива, поводила себе спокійно, адекватно, виховано. В побуті завжди була доброзичлива, чуйна, готова допомогти в будь-якій ситуації. Часто брала участь у всіх необхідних заходах, зокрема наведення чистоти, порядку, покращення благоустрою та санітарного стану, що проводилися в приміщеннях загального користування житлового будинку, а також прибирання та озеленення прибудинкової території. Правила внутрішнього розпорядку не порушувала, від адміністрації студмістечка та сусідів до ОСОБА_2 зауважень ніколи не було. Рахунки за проживання в гуртожитку сплачувала вчасно.

До матеріалів справи додано переписку стосовно бажання позбавити матір її материнських прав через мобілізацію, переписку з абонентом « ОСОБА_20 » про участь у матеріальному забезпеченні, переписку з абонентом « ОСОБА_4 », фото зі спортивних заходів, домашньої обстановки, відпочинку, копії платіжних інструкцій Приватбанку від відповідачки на суму 2000 грн. згідно рішення суду у кількості 30 шт.

Згідно з листом виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 04.11.2024 №947/17/01-12 щодо надання висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмічає наступне. Громадяни ОСОБА_21 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис № 441, виданого 16.08.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Від даного шлюбу у них є син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що 13.01.2016 року повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , а в книзі реєстрації народжень 14.12.2009 року зроблено актовий запис за № 1543. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.08.2021 року по справі № 308/10489/20 шлюб між батьками дитини розірвано, а місце проживання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено разом з батьком, а дружині повернуто дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 . Цим же рішенням суду ухвалено стягнути з матері дитини аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 21 серпня 2024 року представник громадянина ОСОБА_1 адвокат Дубровська Олена Миколаївна звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В даній позовній заяві зазначено, що дитина з 10 липня 2020 року проживає з батьком. Мати дитини ОСОБА_2 не цікавиться життям та розвитком свого сина, його долею, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я. Раніше неповнолітній ОСОБА_1 очікував дзвінків від мами, хотів спілкування з нею, казав про те, що на канікулах хоче пожити у неї. З плином часу емоційний зв`язок сина та матері втрачений, він вже не цікавиться тим, де вона і чому він живе без неї. Розмір аліментів, що сплачує ОСОБА_2 , на думку батька, не здатен забезпечити шостої частини тих витрат, які є необхідними для виховання та утримання дитини, яка крім навчання в школі, додатково вивчає іноземну мову, займається гандболом, виїжджає на літній відпочинок на тренування за межі області. Все вищенаведене спонукало гр. ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідним позовом про позбавлення прав гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 18 жовтня 2024 року представник матері дитини громадянки ОСОБА_21 адвокат Овсепян Кристина Адіківна подала заперечення на заяву про позбавлення батьківських прав. В даній заяві вона зазначила, що інформація, викладена в позовній заява представника батька дитини - безпідставна та не відповідає дійсності. Рішення про визначення місця проживання дитини разом з батьком було прийнято враховуючи те, що у батька дитини на той час був кращий матеріальний стан, останній був забезпечений власним житлом та мав більше вільного часу для спільного сина. Мати своєю чергою постійно працювала на двох роботах, що позбавляло її можливості повноцінно займатися дитиною - відвідувати гуртки, займатися домашнім завданням тощо. Саме ОСОБА_2 ініціювала процес розлучення, оскільки не мала бажання надалі проживати з ОСОБА_22 , з яким у неї постійно виникали непорозуміння та сварки. Батько дитини почав діяти проти матері, шляхом постійного нав`язування сину думки про те, що його мати погана і не здатна його виховувати, веде аморальний спосіб життя та є ніким, а отже не може йому в цьому житті нічого дати. Батько дитини заборонив сину спілкуватися з матір`ю, шляхом блокування її мобільного номеру, а коли мати пише в месенджер «Viber» сину, відповідає виключно колишній чоловік ОСОБА_6 . Так, кожного разу, коли мати намагається поспілкуватися з сином відповідає батько, який починає ображати матір нецензурною лайкою та пише повідомлення з метою її приниження. На підтвердження цього мати дитини долучила до заперечення скрін-шоти переписки з сином у додатку «Viber». На думку матері дані дії батька свідчать про умисне створення перешкод в спілкуванні матері та сина, а отже позбавлення можливості матері дитини займатися вихованням та розвитком спільного сина. Незважаючи на те, що батько дитини, самостійно усунув ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_7 від виконання її батьківських прав та обов`язків щодо спільного сина ОСОБА_8 , мати постійно була та є в житті дитини. Зокрема, мати постійно спілкується з колишнім свекром ОСОБА_9 , який завжди надає матері інформацію стосовно її сина, а саме: про його стан здоров`я, успіхи, досягнення в навчанні (участь та перемоги на олімпіадах) та в спорті (участь на чемпіонатах України та отримання призового місця). Все це підтверджується долученими до заперечення скрін-шотами переписки у додатку «Viber». Постійне інформування матері заспокоювало її, і давало відчуття, що вона поруч з ним, попри те, що син взагалі не бажав спілкуватися з мамою (через постійне налаштування батьком проти матері). Окрім дідуся ОСОБА_8 (колишні свекор матері дитини), ОСОБА_21 постійно цікавиться життям та успіхами в навчанні у класного керівника ОСОБА_23 . Мати час від часу питає у вчителя чи потрібно сплатити (здати) кошти на потреби школи, що є обов`язковим платежем та сплачує такі самостійно, що свідчить про те, що мати дитини не самоусунулася з життя своєї дитини, а навпаки намагається будь-яким чином бути в житті дитини. Все це підтверджується долученими до відзиву знімками екрану з додатку «Viber». Крім того, мати постійно бере участь в утриманні сина ОСОБА_8 та належним чином виконує рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2021 року щодо сплати аліментів. На підтвердження чого до заперечення її представник долучила платіжні інструкції AT КБ «Приватбанк» із зазначенням дат та сум сплати аліментів з 11.01.2022 року по 12.08.2024 року. На думку матері дитини батько звернувся в суд з позовом про позбавлення її батьківських прав з метою створення підстави для відстрочки від мобілізації. Щодо особистості матері, то відповідно до характеристики Студентське містечко №160 від 17.09.2024 року ОСОБА_21 проживала в гуртожитку №5 з 01.10.2020 року по серпень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . За період проживання в гуртожитку вона зарекомендувала себе вихованою людиною, проявила себе тільки з позитивного боку. З сусідами, мешканцями гуртожитку, під час проживання була ввічлива, поводила себе спокійно, адекватно, виховано. В побуті завжди була доброзичлива, чуйна, готова допомогти в будь-якій ситуації. Часто брала участь у всіх необхідних заходах, зокрема наведення чистоти, порядку, покращення благоустрою та санітарного стану, що проводилися в приміщеннях загального користування, а також прибирання та озеленення прибудинкової території. Правила внутрішнього розпорядку не порушувала, від адміністрації студмістечка та сусідів до ОСОБА_21 зауважень ніколи не було. Згідно з характеристикою, наданою комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради встановлено, що ОСОБА_21 працювала на даному підприємстві з 01.01.2006 року по 21.12.2022 року. З 01.01.2006 року працювала на посаді старшої сестри медичного відділення анестезіології інтенсивної терапії. З 03.02.2014 року по 21.12.2022 року працювала на посаді сестри медичної діагностичного-амбулаторно відділення, де 80 % робочого часу займали обстеження дітей різного віку. Забезпечувала емоційний комфорт дітей, завжди проявляла уважність та сердечне ставлення до маленьких пацієнтів. Милосердя є однією з позитивних якостей характеру ОСОБА_13 . Воно проявлялось у співчутті, повазі та доброті до дітей та їх батьків. ОСОБА_14 систематично підвищувала свою кваліфікацію шляхом вивчення відповідної літератури, участі у семінарах, конференціях, навчаннях та курсах підвищення кваліфікації. Дотримувалася у роботі правил деонтології, забезпечувала конфіденційність інформації про пацієнтів. До своїх професійних обов`язків ставилася сумлінно та відповідально. Користувалася заслуженою повагою серед колег по роботі. Стримана, тактовна, у ставленні до хворих доброзичлива, чуйна. Приймала активну участь у роботі закладу. За сумлінну працю нагороджувалася подяками адміністрації та первинної профспілкової організації. В ході проробленої роботи встановлено, що батько дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його неповнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.01.2024 № 189/13-21. 21.10.2024 року працівники служби у справах дітей відвідали адресу АДРЕСА_2 та з`ясували, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його неповнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наразі фактично не проживають за даною адресою. В даній квартирі мешкають орендарі, що підтверджується відповідним Актом обстеження від 21 жовтня 2024 року. Дане питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 22.10.2024 року. Було заслухано думку батька дитини та представника матері. Громадянин ОСОБА_1 повідомив членам комісії, що він наразі проживає разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_9 за межами міста Ужгорода в Ужгородському районі, с. Концово. Згідно частин 4-5 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи той факт, що батько разом з неповнолітнім сином проживають за межами міста Ужгород члени комісії вирішили за доцільне підготувати та надати суду письмову відповідь про неможливість надання відповідного висновку по справі з незалежних від нього обставин. З огляду на вищевказане, у виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування немає законних підстав підготувати обґрунтований висновок, стосовно доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з незалежних від нього обставин.

Згідно з характеристикою Ужгородського ліцею імені В.С.Гренджі-Донського Ужгородської міської ради від 15.02.2024 №77 ОСОБА_16 в ліцеї навчається з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення переважно достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну зорову, слухову пам`ять. Має здібності до вивчення предметів природничого напрямку. Домашні завдання здебільшого виконує. Має добрий загальний розвиток. Активно займається спортом. ОСОБА_6 регулярно відвідує уроки. Учень завжди охайний, доглянутий. Бере участь у громадському житті школи та класу. Веселий, товариський, самостійний. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батько хлопчика, ОСОБА_1 , приділяє, належну увагу вихованню сина, бере активну участь у житті класу, цікавиться шкільним життям дитини. Відвідує, батьківські збори. З мамою ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , зв`язку нема, батьківські збори не відвідує. Зі слів батька та сина, мама з сім`єю не проживає і не бере участі у вихованні сина.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 29.11.2024 №628 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування «Про недоцільність позбавлення батьківських прав» вирішено затвердити висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з доданим висновком до служби у справах дітей Холмківської сільської ради 23.10.2024р. надійшла заява ОСОБА_1 щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2024р. № 308/13826/24 про надання письмового висновку з метою розв`язання спору, дане питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 15.11.2024р. Позбавлення ОСОБА_16 аргументує тим, що в зв`язку з тим, що з моменту розлучення з серпня 2021 року, син проживає разом з ним, визначено місце проживання разом з батьком. Син з 2020 року з матір`ю не спілкується, не контактує взагалі жодним чином з нею, так як і сам батько. З четвертого класу вона не цікавилася сином, не відвідувала школу, не зв`язувалася жодного разу. Син відвідує секцію водного поло. Мати не цікавиться його досягненнями ні в школі, ні в спорті. Не бачилась з ним жодного разу після засідання суду в червні 2021 року. Сплачує аліменти в обсязі дві тисячі в місяць і все, це сума яку призначив суд. Службою у справах дітей Холмківської сільської ради встановлено, що 16.08.2008 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 441. Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_5 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, 13.01.2016 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 серпня 2021 року справа № 308/10489/21 шлюб між громадянами розірвано. Визначено місце проживання дитини - малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ухвалено стягувати з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.01.2021 року і до досягнення ним повноліття. Відповідно до довідки, виданої Холмківською сільською радою № 1352 від 13.11.2024 року, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із своєю сім`єю: цивільна дружина - ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; донька - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , фактично без реєстрації проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до табелю успішності, поведінки та відвідування школи за 2023/2024 навчальний рік Ужгородського ліцею імені В.С. Ґренджі-Донського Ужгородської міської ради, учень 8Д класу ОСОБА_1 переведений до 9 класу. Відповідно до довідки, виданої Концівським ліцеєм Холмківської сільської ради № 397 від 13.11.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно є учнем 9-6 класу Концівського ліцею на сімейній формі навчання. Відповідно до договору найму житлового приміщення від 06.06.2023 року ОСОБА_1 надав у тимчасове платне користування житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 49 кв.м, розмір орендної плати становить 11000,00 грн за один місяць. Службою у справах дітей Холмківської сільської ради за місцем проживання батька ОСОБА_30 , 08.11.2024 року проведено обстеження умов проживання та складено відповідний акт. Житло розміщено на 1 поверсі 1 поверхового будинку. Складається з 3 житлових кімнат, кухня-студія, 2 санвузла, душова, кладова кімната. Наявне електро- та водопостачання. Сучасний ремонт, наявна побутова техніка та меблі. В дитини наявна окрема кімната, облаштована меблями, наявні речі особистого вжитку. На момент візиту дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вдома не було, наразі він перебуває зі своєю бабусею у Швейцарії. Поспілкувавшись з дитиною у телефонному режимі, було з`ясовано, що він підтримує заяву батька щодо позбавлення матері батьківських прав відносно нього, з мамою не спілкується біля 4 років, він заблокував її номер телефону і не бажає з нею спілкуватися. За даною адресою проживають без реєстрації: ОСОБА_1 , 1980 р.н. - заявник; ОСОБА_27 , 1998 р.н. - співмешканка; ОСОБА_1 ,2009 р.н. - син (наразі перебуває за кордоном); ОСОБА_29 , 2023 р.н. - син. Відповідно до листа центру з надання соціальних послуг Холмківської сільської ради по місцю проживання гр. ОСОБА_1 , 11.11.2024 року проведено оцінку потреб сім`ї, про що складено відповідний акт. Згідно з Висновком оцінки потреб сім`ї, складеного за місцем проживання сім`ї, з`ясовано, що ознаки складних життєвих обставин у сім`ї відсутні, дитина останні три місяці проживає у Швейцарії, потреби дитини задоволені, мати дитини пішла з сім`ї у 2020 році, зі слів батька дитини мати не проживає з сім`єю з 2020 року, не спілкується з сином, 24.10.2024 з метою захисту прав та законних інтересів дитини ОСОБА_30 , 2009 р.н., службою у справах дітей Холмківської сільської ради було надіслано листа до відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з проханням надати інформацію чи притягувалися раніше громадяни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) до адміністративної відповідальності. Відповідно до листа 29.10.2024 № 14320/106/25-1 /4/01 -2024 Ужгородського районного управління поліції відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, встановлено що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку у відділі поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, станом на 28.10.2024 року до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, за ст. 173-2 КУпАП не притягалася, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, за ст. 173-2 КУпАП не притягувався. 05.11.2024р. з метою захисту прав та законних інтересів дітей службою у справах дітей Холмківської сільської ради було надіслано запит до служби у справах дітей Ужгородської міської ради з проханням скласти акт обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання матері дитини ОСОБА_2 , 1981 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 та з`ясувати її думку щодо позбавлення її батьківських прав. 08.11.2024р. надійшла відповідь служби у справах дітей Ужгородської міської ради № 973/17/01-14 від 08.11.2024р., у якій повідомлено наступне: на адресу служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшла ухвала Ужгородського міськрайонного суду щодо надання висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дану ухвалу разом з долученими до неї документами було вивчено та винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. При вивченні та розгляді з`ясовано, що гр. ОСОБА_2 проживає за територією міста Ужгорода, за кордоном. Відтак обстежити умови проживання гр. ОСОБА_2 та скласти відповідний акт обстеження умов проживання не є можливим. 08.11.2024р. надійшли на адресу служби у справах дітей Холмківської сільської ради заперечення на заяву про позбавлення батьківських прав від представника ОСОБА_2 адвоката Овсепян Кристини Адіківни, у якому повідомлено, що батько дитини в повному обсязі надав недостовірну та неправдиву інформацію суду, виклавши її в мотивувальній частині заяви. Дані дії батька спрямовані на те, що позбавлення матері батьківських прав є однією з підстав уникнення його від мобілізації. У запереченні на заяву про позбавлення батьківських прав викладено наступне. По перше: у 2021р. ОСОБА_2 ініціювала процес розлучення, оскільки не мала бажання надалі проживати з ОСОБА_22 , з яким у неї постійно виникали непорозуміння та сварки. Батько дитини почав діяти проти матері, шляхом постійного нав`язування сину думки про те, що його мати погана і не здатна його виховувати, веде аморальний спосіб життя та є ніким, а отже не може йому в цьому житті нічого дати. Батько дитини заборонив сину спілкуватися з матір`ю, шляхом блокування її мобільного номеру, а коли мати пише в месенджер «Viber» сину, відповідає виключно колишній чоловік ОСОБА_6 . Так, кожного разу, коли мати намагається поспілкуватись з сином, відповідає батько, який починає ображати матір нецензурною лайкою та пише повідомлення з метою приниження її. Все це підтверджується долученими до заперечення знімками екрану з додатку «Viber» (між сином ОСОБА_4 та мамою). Дані дії батька свідчать про умисне створення перешкод в спілкуванні матері та сина, а отже позбавлення можливості матері дитини займатися вихованням та розвитком спільного сина. По-друге: не зважаючи на те, що батько дитини, самостійно усунув ОСОБА_7 від виконання її батьківських прав та обов`язків щодо спільного сина ОСОБА_8 , мати постійно була та є в житті дитини. Зокрема, мати постійно спілкується з колишнім свекром ОСОБА_9 , який завжди надає матері інформацію стосовно її сина, а саме: про його стан здоров`я, успіхи, досягнення в навчанні (участь та перемоги на олімпіадах) та в спорті (участь на чемпіонатах України та отримання призового місця). Все це підтверджується долученими знімками екрана з додатку «Viber». Постійне інформування матері заспокоювало її, і давало відчуття, що вона поруч з ним, попри те, що син взагалі не бажав спілкуватися з мамою (через постійне батькове налаштування проти матері). Все це підтверджується долученими до відзиву знімками екрана з додатку «Viber». По-третє: окрім дідуся ОСОБА_8 (свекор), ОСОБА_7 (мати) постійно цікавиться життям та успіхами в навчанні у класного керівника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 . Мати час від часу питає у вчителя чи потрібно сплатити (здати) кошти на потреби школи, що є обов`язковим платежем та сплачує такі самостійно. Що свідчить про те, що ОСОБА_7 , як мати дитини не самоусунулася з життя своєї дитини, а навпаки намагається будь-яким, чином бути в житія дитини. По-четверте: звернення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 було подане не у зв`язку з тим, що вона не виконує належним чином батьківські обов`язки, а у зв`язку з тим, що це створить для батька підставу для відстрочки від мобілізації. Дане твердження є цілком обґрунтованим, оскільки теперішня дружина ОСОБА_30 чітко написала про це ОСОБА_7 в додатку. Все це підтверджується долученими знімками екрана з додатку «Viber», що долучається до заперечень. Так, ОСОБА_12 вказує, що: «У зв`язку з ситуацією в нашій країні, в нас виникла проблема. ОСОБА_4 дуже боїться за тата, що його заберуть на війну. І через це він хоче йти в суд, щоб позбавити вас материнських прав...» Відповідно до характеристики Студентського містечка №160 від 17.09.2024р. - ОСОБА_2 проживала в гуртожитку № 5 з 01.10.2020 по серпень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , за період проживання в гуртожитку вона зарекомендувала себе вихованою людиною, проявила себе тільки з позитивного боку. З сусідами і мешканцями гуртожитку під час проживання була ввічлива, поводила себе спокійно, адекватно, виховано. В побуті завжди була доброзичлива, чуйна, готова допомогти в будь-якій ситуації. Часто брала участь у всіх необхідних заходах, зокрема наведення чистоти, порядку, покращення благоустрою та санітарного стану, що проводилися в приміщеннях загального користування житлового будинку, а також прибирання та озеленення прибудинкової території. Правила внутрішнього розпорядку не порушувала, від адміністрації студмістечка та сусідів до ОСОБА_2 зауважень не було. Рахунки за проживання в гуртожитку сплачувала вчасно. Відповідно до характеристики, виданої ІСНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради - ОСОБА_2 працювала в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради з 01.01.2006 року по 21.12.2022 року включно. З 01.01.2006 року працювала на посаді старшої сестри медичного відділення анестезіології та інтенсивної терапії. Керувала роботою середнього та молодшого медичного персоналу відділення. Розробляла графіки роботи персоналу підрозділу, здійснювала належну розстановку та використання: кадрів, організовувала їх працю. Забезпечувала кваліфікований догляд за хворими у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії. Контролювала роботу медичного персоналу щодо виконання призначень лікарів. Здійснювала контроль за виконанням правил внутрішнього розпорядку, безпеки та протипожежних правил. З 03.02.2014 року по 21.12.2022 року працювала на посаді сестри медичної діагностично-амбулаторного відділення, де 80 % робочого часу займали обстеження дітей різного віку. Забезпечувала емоційний комфорт дітей, завжди проявляла уважність та сердечне ставлення до маленьких пацієнтів. Милосердя є однією з позитивних якостей характеру ОСОБА_13 , воно проявляється у співчутті, повазі та доброті до дітей та їх батьків. Систематично підвищувала свою кваліфікацію шляхом вивчення відповідної літератури, участі у семінарах, конференція, навчання на курсах підвищення кваліфікації. Дотримувалась у роботі правил деонтології. Забезпечувала конфіденційність інформації пацієнтів. До свої професійних обов`язків ставилася сумлінно та відповідально. Користувалася заслуженою повагою серед колег по роботі. Стримана, тактовна. У ставленні до хворих доброзичлива, чуйна. Приймала активну участь у роботі закладу. За сумлінну працю нагороджувалася подяками адміністрації та первинної профспілкової організації. Разом з тим, представник ОСОБА_11 адвокат Овсепян К.А., зазначила, що мати постійно бере участь в утриманні спільного сина ОСОБА_8 та належним чином виконує рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2021 р. щодо сплати аліментів, що підтверджується платіжними інструкціями AT ПБ «Приватбанк», згідно яким ОСОБА_14 відправляла ОСОБА_31 (батьку) кошти, також наявні платіжні інструкції, згідно яких мати відправляла кошти сину. Підсумовуючи все вищенаведене, вбачається, що мати постійно цікавилася та цікавиться життям свого сина, всупереч тому, що батько дитини після розлучення всіляко намагається усунути матір від спілкування зі спільним сином. Також з вищенаведеного вбачається, що мати постійно виконує свій обов`язок щодо утримання сина ОСОБА_8 , а з листувань можна встановити, що попри чинення їй перешкод вона постійно цікавиться станом здоров`я, успіхами та досягненнями дитини, тобто будь-якими шляхами цікавить його життям. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечувати та утримувати її. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх, обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Також слід врахувати, що п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 р. № 3 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. У принципі 6 Декларації прав дитини прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї OОH від 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з свою матір`ю. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою впливу, правові наслідки якої визначені статтею 166 СКУ. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік не можливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Факт порушення питання про позбавлення батьківських прав, без доведених обставин вини, не свідчить сам по собі, про відсутність інтересу до дитини. А також позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу спілкуватися з дитиною, бачитися з нею чи звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглядалось на засіданні з прав дитини 14.11.2024 року. Запрошувались батьки дитини. Мати дитини не з`явилася. Батько, ОСОБА_16 на засіданні комісії був присутній, просила підтримати його заяву щодо позбавлення батьківських прав матері. Поспілкувавшись у телефонному режимі з неповнолітнім, ОСОБА_22 , було з`ясовано, що він підтримує заяву батька і хоче, щоб маму позбавили батьківських прав, не бажає з нею спілкуватись. Поспілкувавшись у телефонному режимі з матір`ю дитини, було з`ясовано, що вона заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. На підставі вищевказаного та враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 15.11.2024 року № 14/10-15, керуючись ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає, за недоцільне позбавити громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з листом Служби у справах дітей Ужгородської міської ради від 16.12.2024 №1130/17/01-12 у відповідь на заяву від 10.12.2024 щодо проведення обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_1 , який змінив місце проживання та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , то 13.12.2024 працівниками служби у справах дітей Ужгородської міської ради здійснено візит за вищевказаною адресою, однак на момент візиту батька дитини гр. ОСОБА_1 вдома не було. В телефонній розмові з ним з`ясовано, що його неповнолітній син ОСОБА_1 знаходиться разом з бабусею за кордоном. З огляду на вищевикладене, обстежити умови проживання неповнолітнього ОСОБА_1 працівниками служби не видалось можливим.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 04.06.2021 №424/23/01-19, розглянувши наявні матеріали, враховуючи інтереси та думку малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що недоцільним є визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з його матір`ю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою її проживання. За результатами обстеження умов проживання, враховуючи характеристику зі школи від 10.03.2021 про виконання материнських обов`язків ОСОБА_17 на високому рівні, однак, кращі умови проживання для дитини за місцем проживання батька, в результаті бесіди з малолітнім ОСОБА_1 встановлено, що він виявив бажання проживати разом з батьком. Малолітній на засіданні комісії категорично відмовився проживати та навіть спілкуватись з матір`ю, думка про те, що він може залишитись проживати з матір`ю викликає в нього панічний страх. Враховуючи інтереси та думку дитини, комісія прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому надати висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з його матір`ю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою її проживання.

Згідно з обставинами даної справи має місце перебування матері дитини за кордоном після розірвання шлюбу, наявний факт сплати аліментів матір`ю, присуджених рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/10489/20 від 02.08.2021. За результатом дослідження переписки засобами телефонного зв`язку вбачається відсутність можливості належного спілкування із сином, створення перешкод для такого, обізнаність матері про досягнення сина іншим чином - через дідуся, участь матері у шкільному житті сина. Також поданими доказами підтверджується про непостійне проживання сина з батьком через навчання. Вказані докази спростовують твердження позивача про те, що мати не цікавиться життям і розвитком свого сина, не цікавиться про його духовний та фізичний розвиток, станом його здоров`я. Питання сплати аліментів та їх розмір не є підставою для позбавлення материнських прав, що є предметом розгляду у даній справі. Питання збільшення розміру аліментів позивачем не ставилось, доказів протилежного суду не надано. Позивач звернувся до суду із даним позовом, який мотивує тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підгримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 9 вказаної Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Так, пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11).

В ході розгляду справи встановлено обставини не проживання матері разом з дитиною, за кордоном, зацікавленість такої у шкільному житті дитини, її навчанні, виконання рішення суду про стягнення аліментів. Наразі, дитина також проживає за кордоном у зв`язку з навчанням, окремо від батьків. Поряд з цим, як зазначено у виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 29.11.2024 №628 орган опіки та піклування вважає, за недоцільне позбавити громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний висновок суд вважає обґрунтованим, встановленим за з`ясування всіх обставин. Висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 04.06.2021 №424/23/01-19, поданий представником позивача при розгляді іншої судової справи №308/10489/20, про те, що комісія прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому надати висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з його матір`ю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою її проживання, суд вважає таким, що стосується інших позовних вимог, його значення у сукупності з іншими поданими позивачем доказами такими, що не доводить заявлені позовні вимоги про позбавлення материнських прав. Більше того, згідно з поданою представником відповідача перепискою засобами телефонного зв`язку справжньою причиною звернення до суду стало намагання вирішити інші питання шляхом заявлення даного позову. Поряд з цим, позивачем не надано суду інших доказів ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків (див. постанову Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19).

Матеріали справи не містять доказів, які негативно характеризують особу відповідачки та є підставою для позбавлення її материнських прав, відсутні докази її винної поведінки, що свідчила б про ухилення від виконання батьківських обов`язків, а навпаки перешкоджання такій у налагодженні відносин з сином, хоча син повністю заперечує бажання спілкування з матір`ю з огляду на образу на таку, просить позбавити матір материнських прав, що сприятиме у вирішенні сімейних ситуацій через це, небажання реалізовувати в подальшому свої обов`язки перед нею у майбутньому. З огляду на вищевикладене, зважаючи, що позбавлення батьківських прав є найвищим ступенем втручання у право на сімейне життя, яке має підтверджуватись належними і допустимими доказами, незважаючи на позицію сина про бажання позбавити матір її материнських прав, суд вважає, що при розгляді справи не знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, без поважних причин залишила його без батьківської уваги та турботи шляхом відсутності спілкування з таким, участі у його вихованні, розвитку, не доведено, що поведінка відповідачки є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що не може свідчити про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. У задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав мотивовано тим, що такий проживає окремо від матері, мати обрала таке життя, щоб його не виховувати, обмежується сплатою аліментів та надсилання смс-повідомлень на день народження, така не цікавиться його життям як до виїзду, так і після виїзду у 2022 році за кордон, мати не відвідувала школу, не цікавилась успіхами. На підтвердження позовних вимог додав характеристику Ужгородського ліцею ім. В.С.Гренджі-Донського Ужгородської міської ради про те, що, зокрема, з мамою зв`язку немає, батьківські збори не відвідує, зі слів батька та сина мама з сім`єю не проживає та не бере участі у вихованні сина. Зважаючи на подані суду докази, а також враховуючи висновок виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 29.11.2024 №628 про недоцільність позбавлення матері батьківських прав, враховуючи, що твердження у характеристиці про не проживання з сім`єю та відсутність участі відповідачки у вихованні сина вказані зі слів батька та сина, переписка засобами телефонного зв`язку, додана до матеріалів справи, свідчить про небажання сина спілкуватись із матір`ю, а не про її самоусунення від виховання.

З огляду на вищевикладене, зважаючи, що позбавлення батьківських прав є найвищим ступенем втручання у право на сімейне життя, яке має підтверджуватись належними і допустимими доказами, суд вважає, що при розгляді справи за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 не знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, без поважних причин залишила його без батьківської уваги та турботи шляхом відсутності спілкування з таким, участі у його вихованні, розвитку, не доведено, що поведінка матері є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що не може свідчити про наявність підстав для позбавлення відповідачки материнських прав. У задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до п. 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Судові витрати вирішити у порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 134, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Дубровська Олена Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа з самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, Холмківська сільська рада Ужгородського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, орган опіки та піклування Холмківської сільської ради Ужгородського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення материнських прав - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача, третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа без самостійних вимог, третя особа із самостійними вимогами: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, адреса: 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3.

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_6 .

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Холмківської сільської ради Ужгородського району - с. Холмок, вул.Свободи, 50, 89422, .

Повний текст рішення складено 24.03.2025.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда