Провадження № 2-др/947/43/25
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2025 року було задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування а також Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування

Розірвано договір між батьками про проживання, виховання та сплату аліментів на дитину від 09.09.2019 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визначено місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, про зобов`язання повернути дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері та виконати умови договору про передання у власність майна.

Питання розподілу судових витрат вирішено розглянуто окремо у порядку визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України.

28.02.2025 року до суду надійшла заява адвоката Селюкова Павла В`ячеславовича - представника ОСОБА_1 відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом про постановлення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 38 500,00гривень, за проведення експертизи №24-2798 від 30.08.24 у розмірі 49 980,50 гривень та витрати по сплаті судового збору за подачу зустрічного позову у розмірі 2 422,40 гривень, а всього 90902,90 грн.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

Зустрічна позовна заява була подана 30.05.2024 року ( т.1 а/с 161) , та під час її подання стороною було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., про що свідчить виписка про зарахування судового збору від 30.05.2024 року ( т.2 а/с 5).

Ухвалою суду від 01.07.2024 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним ( т.2 а/с 10).

Таким чином оплата судового збору за позов, який було задоволено судом , у визначеному розмірі доведено, та вказаний судовий збір підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 ( позивача по зустрічному позову 0 із ОСОБА_2 ( відповідача по зустрічному позову).

Під час розгляду справи, у підготовчому засіданні 30.05.2024 , представником ОСОБА_1 було повідомлено суд а також ОСОБА_2 , що сторона звернулась до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення судової психологічної експертизи та про запрошення ОСОБА_2 до експерта на 20.06.2024 року, на що ОСОБА_2 висловила свою згоду ( т. 1 а/с 155).

09.09.2024 року до суду надано висновок експерта ОСОБА_4 №24-2798 за результатами проведення судової психологічної експертизи від 29.08.2024 року ( т.2 а/с 45).

Вказаний висновок було прийнято судом як належний та допустимий доказ, на підставі, у тому числі але не виключно, якого було винесено рішення.

Вартість проведеного експертного дослідження визначена у 49 980,48 грн, згідно листа Директора ОНДІСЕ від 30.08.2024 року ( т.2 а/с 72) а також Актом №24-2798 здачі-приймання висновку експерта та квитанції до платіжної інструкції на переказ вартості експертизи.

Таким чином судові витрати у вигляді вартості експертного дослідження у розмірі 49 980,48 грн., внаслідок повного задоволення позовних вимог, які були обгрунтовані також зазначеним висновком, підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 .

Судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38 500,00 грн., про стягнення яких було заявлено стороною до судових дебатів, обгрунтовані та доведені копією Договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Селюковим П.В. від 03.05.2024 року , Додатку №1 до Договору із визначенням вартості правової допомоги у розмірі 38 500 грн., Актом приймання-передачі наданої правової допомоги із від 12.02.2025 року із детальним описом виконаних адвокатом робіт.

Статтею 137 ЦПК України врегульовані питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, за змістом якої за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами та для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Згідно постанові від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц Верховним Судом визначено наступна правова позиція - при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі N 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

У даному випадку заперечень проти заявленого розміру судових витрат від сторони ОСОБА_2 не надходило

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу, відповідають критеріям розумності та є співмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому є доведеними та обґрунтованими і підлягають стягненню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137,141, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Селюкова Павла В`ячеславовича - представника ОСОБА_1 відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом про постановлення додаткового рішення у справі №947/12246/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування про зобов`язання повернути дитину за місце проживання матері і виконати умови договору та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування а також Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування, про розірвання договору між батьками про проживання, виховання та сплату аліментів на дитину, укладеного між батьками та визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38500,00гривень, за проведення експертизи №24-2798 від 30.08.24 у розмірі 49980,50 гривень та витрати по сплаті судового збору за подачу зустрічного позову у розмірі 2422,40 гривень, а всього 90902,90 ( дев`яносто тисяч дев`ятсот дві грн. 40 коп.) гривень.

Повний текст додаткового рішення буде виготовлений судом протягом десяти днів з дня постановлення його резолютивної частини.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 24.03.25.

Суддя В. О. Луняченко