ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва В.О.,

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро Дніпропетровської області цивільну справу №202/17181/23 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Бєліка Андрія Сергійовича на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Дребот І.Я., -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 , є їхньою донькою. Позивачі є непрацездатними, перебувають у похилому віці, тяжко хворіють та потребують матеріальної допомоги, оскільки розмір їхньої пенсії не покриває навіть витрат на лікування, не кажучи вже про витрати на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, операції та інше, у останніх немає іншого доходу, окрім пенсії, яка є невеликого розміру. Відповідач добровільно допомогу батькам не надає, хоча перебуває у працездатному віці, працює, немає інших утриманців та має змогу сплачувати аліменти на утримання непрацездатних батьків.

Тому, враховуючи наведене, позивачі просили стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі по 3000 грн. на кожного з них починаючи із дня подання позовної заяви і довічно.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Бєлік А.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції винесено рішення без врахування обставин справи, без врахування доказів, що були надані суду на підтвердження позовних вимог. Суд першої інстанції не був об`єктивним, діяв на користь відповідача, не розглянув повно та всебічно обставини справи. Окрім цього, суд поклав в основу матеріальну норму закону, яка визнана неконституційною.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Бервенком О.М., останній просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Бєліка А.С. залишити без задоволення, рішення суду від 10 жовтня 2024 року - залишити без змін. Вважає вимоги апеляційної скарги незаконними та такими, що ґрунтуються на припущеннях. А рішення суду першої інстанції таким, що ґрунтується на засадах верховенства права. Є законним і обґрунтованим.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Бервенко О.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 23 серпня 2023 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва належного ОСОБА_1 про загальнообов`язкове державне страхування соціальне страхування № НОМЕР_2 , яким підтверджується його право на одержання послуг та матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Згідно копії довідки про доходи №501553 виданої на ім`я пенсіонера ОСОБА_1 вбачається, що він перебуває на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні ПФУ в м.Дніпрі в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком. Загальний розмір пенсії отриманої за період серпень 2022 року по липень 2023 року становить 52692,50грн., а саме: серпень 2022 - 3831,44грн.; вересень 2022 - 3831,44грн.; жовтень 2022 - 4131,44грн.; листопад 2022 - 4131,44грн.; грудень 2022 - 4131,44грн.; січень 2023 - 4131,44грн.; лютий 2023 - 4131,44грн.; березень 2023 - 4872,90грн.; квітень 2023 - 4872,90грн.; травень 2023 - 4872,90грн.; червень 2023 - 4872,90грн.; липень 2023 - 4872,90грн.

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , виданим Пенсійним фондом України 07 жовтня 2008 року, ОСОБА_2 є пенсіонеркою.

З копії довідки про доходи №821133 виданої на ім`я пенсіонера ОСОБА_2 вбачається, що вона перебуває на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Дніпрі в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком. Загальний розмір пенсії отриманої за період серпень 2022 року по липень 2023 року становить 38179,68грн., а саме: серпень 2022 - 2874,96грн.; вересень 2022 - 2874,96грн.; жовтень 2022 - 2879,46грн.; листопад 2022 - 2879,46грн.; грудень 2022 - 2879,46грн.; січень 2023 - 2879,46грн.; лютий 2023 - 2879,46грн.; березень 2023 - 3397,46грн.; квітень 2023 - 3658,75грн.; травень 2023 - 3658,75грн.; червень 2023 - 3658,75грн.; липень 2023 - 3658,75грн.

Згідно договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 02 квітня 2013 року №269 та договору про зміни та доповнення від 25 січня 2017 року №б/н який укладено між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ВСК «Україна» в особі голови Колпака Г.В., орендодавець передав в оренду орендарю у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0006, яка розташована на території Великомихайлівського Старостинського округу Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно п.2 договору, в оренду передано земельну ділянку загальною площею 9,9200 га, у тому числі ріллі 9,9200 га.

Пунктом 6 договору визначено строк дії договору терміном на 18 років, до 31 грудня 2031 року.

В пункті 7 договору сторони погодили орендну плату. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі з моменту підписання цього договору про внесення змін та доповнень за кожен рік користування земельною ділянкою. Розрахований розмір орендної плати за оренду 9,9200 та земель по договору становить 62111,80 гривень без ПДВ та сплачується наступним чином: Оренда плата в розмірі 50 000 гривень сплачується Орендарем Орендодавцю; Податок з доходу фізичної особи у розмірі 18% , що становить 11 180,12 сплачується Орендарем за Орендодавця до державного бюджету; Військовий збір у розмірі 1,5%, що становить 931,68грн. сплачується Орендарем за Орендодавця до державного бюджету. Орендар може в односторонньому порядку переглядати розмір орендної плати у сторону збільшення без додаткового погодження с Орендодавцем. При цьому сторони погодили, що укладення додаткової угоди про збільшення орендної плати не вимагається. Підпис орендодавця на документах, які підтверджують виплату орендної плати (в т.ч. на видатковому касовому ордері або платіжній відомості) підтверджує, що Орендодавець повністю погоджується з розміром нарахованої та виплаченої орендної плати.

Згідно договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 02 квітня 2013 року №270 та договору про зміни та доповнення від 25 січня 2017 року №б/н який укладено між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ВСК «Україна» в особі голови Колпака Г.В., орендодавець передав в оренду орендарю у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:0007, яка розташована на території Великомихайлівського Старостинського округу Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно п.2 договору, в оренду передано земельну ділянку загальною площею 10,8200 га, у тому числі ріллі 10,8200 га.

Пунктом 6 договору визначено строк дії договору терміном на 18 років, до 31 грудня 2031 року.

В пункті 7 договору сторони погодили орендну плату. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі з моменту підписання цього договору про внесення змін та доповнень за кожен рік користування земельною ділянкою. Розрахований розмір орендної плати за оренду 10,8200 га земель по договору становить 62111,80 гривень без ПДВ та сплачується наступним чином: Оренда плата в розмірі 50 000 гривень сплачується Орендарем Орендодавцю; Податок з доходу фізичної особи у розмірі 18% , що становить 11 180,12 сплачується Орендарем за Орендодавця до державного бюджету; Військовий збір у розмірі 1,5%, що становить 931,68 грн. сплачується Орендарем за Орендодавця до державного бюджету. Орендар може в односторонньому порядку переглядати розмір орендної плати у сторону збільшення без додаткового погодження з Орендодавцем. При цьому сторони погодили, що укладення додаткової угоди про збільшення орендної плати не вимагається. Підпис орендодавця на документах, які підтверджують виплату орендної плати (в т.ч. на видатковому касовому ордері або платіжній відомості) підтверджує, що Орендодавець повністю погоджується з розміром нарахованої та виплаченої орендної плати.

Отже, згідно даних договорів оренди двох земельних ділянок, які належать ОСОБА_2 , щорічна орендна плата, яку орендодавець ОСОБА_2 отримує від орендаря складає 50 000 грн. за кожним з договорів, а разом 100 000 грн. загалом щороку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги необґрунтовані не підтверджені доказами, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, рівень матеріального забезпечення позивачів значно вищий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю.

Потребують матеріальної допомоги - тобто не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку з відсутністю пенсії чи її низького розміру.

Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Тобто наявність або відсутність офіційного доходу, непрацездатність сина або доньки не можуть бути аргументом на користь звільнення від обов`язку утримувати батьків.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.

Згідно з чинним законодавством держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Згідно довідок про доходи, які самі позивачі надали до суду разом із позовною заявою та які досліджені судом, тільки за період з серпня 2022 року по липень 2023 року середньомісячний дохід (пенсія) позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становив 4391 грн. та 3182 грн. відповідно. З урахуванням щорічної індексації пенсійних виплат, ці розміри пенсій, поза розумним сумнівом, у поточному році збільшились та станом на сьогодні перевищують прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2024 році.

Крім того позивачі мають стабільний дохід із надання в оренду земельних ділянок, що підтверджується матеріалами справи і не заперечується стороною позивачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що батьки належним чином виконували свої батьківські обов`язки щодо відповідача, про що свідчить договір дарування ними відповідачу у 2016 році квартири, на законність рішення суду не впливають, оскільки не є предметом даного позову про стягнення аліментів.

Інші доводи позивачів були предметом дослідження у суді першої інстанції з наданням їм відповідної правової оцінки, як і всім фактичним обставинам справи, з якими погоджується колегія суддів, оскільки дана оцінка ґрунтується на вимогах законодавства.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, які обґрунтовано їх спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Бєліка Андрія Сергійовича на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: А.В. Гапонов

Л.П. Никифоряк

Повне судове рішення складено 19.03.2025 року

Головуючий суддя О.В. Агєєв