Справа № 703/83/25
21 березня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 01 лютого 2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго» є надавачем послуг в сфері теплопостачання згідно рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23 лютого 2018 року за №70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», в тому числі і у житлове приміщення, квартиру, відповідачів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі публічного договору приєднання від 01 лютого 2018 року опублікованого в місцевій газеті «Сміла» від 28 лютого 2018 року №9 (1101) та індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року.
Згідно з інформаційною довідкою з ДРРПНМ №400918391 від 25 жовтня 2024 року, житлова квартира АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності відповідачів по справі.
Дії споживачів по невиконанню свого обов`язку з оплати житлово-комунальних послуг порушують права позивача щодо отримання плати за надані послуги, порушують фінансовий стан підприємства та спричиняють збитки.
Нарахування плати за надані послуги, у період виникнення заборгованості, здійснювалося за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради №83 від 28 лютого 2019 року, №511 від 21 жовтня 2021 року, №365 від 28 вересня 2023 року та №506 від 26 вересня 2024 року.
У будинку АДРЕСА_1 , де розташована квартира відповідачів, встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії - тепловий лічильник, внаслідок чого нарахування за послуги здійснювалося за тарифами, що діяли у відповідний період та згідно показників засобу обліку теплової енергії з розрахунку на опалювальну площу квартири.
Оскільки відповідачі споживали надані послуги, не відмовлялися від них у законному порядку, то згідно ст.205, 901-903 ЦК України, договір про надання послуг з централізованого теплопостачання між сторонами фактично відбувся (конклюдентний договір).
В зв`язку з невиконання відповідачами своїх зобов`язань по сплаті житлово-комунальної послуги, позивач нарахував інфляційні втрати у сумі 2905 гривень 97 копійок, три проценти річних у сумі 807 гривень 78 копійок та пеню у сумі 982 гривні 57 копійок.
З врахуванням вищевикладених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 16 січня 2025 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачам встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву.
10 лютого 2025 року, через підсистему «Електронний суд», на адресу суду надійшла заява представника позивача КП «Смілакомунтеплоенерго» Удовенка О.В. про закриття провадження у справі, в якій останній просить провадження у частині заявлений до ОСОБА_4 вимог щодо стягнення основного боргу, втрат від інфляції, трьох відсотків річних та пені у справі закрити із-за відсутності предмета спору, а також повернути частину сплаченого судового збору за подання позовної заяви.
Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року вирішено: заяву представника позивача про закриття провадження у цивільній справі в частині заявлених до ОСОБА_4 вимог щодо стягнення основного боргу, втрат від інфляції, трьох відсотків річних та пені, а також часткове повернення судового збору, задовольнити частково; провадження у цивільній справі за даним позовом у частині заявлених до відповідача ОСОБА_4 вимог щодо стягнення основного боргу, втрат від інфляції, трьох відсотків річних та пені - закрити, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору; у задоволенні заяви представника позивача про часткове повернення судового збору, відмовити; прийняти заяву представника позивача про зменшення позовних вимог у цивільній справі за даним позовом; розгляд цивільної справи за даним позовом здійснювати з врахуванням заяви представника позивача про зменшення позовних вимог.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву КП «Смілакомунтеплоенерго» до суду не подали, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідачів не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25 жовтня 2024 року №400918391, квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно відповіді №1036644 від 15 січня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 жовтня 2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60).
Відповідно до відповіді №1036619 від 15 січня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21 листопада 2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61).
Згідно відповіді №1036633 від 15 січня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22 жовтня 2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.62).
Відповідно до відповіді №1036612 від 15 січня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 22 жовтня 2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.63).
Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує.
Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках..
Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.
Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №70 від 23 лютого 2018 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» вирішено: 1). Визначити виконавців житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності, зокрема, КП «Смілакомунтеплоенерго» з 01 лютого 2018 року; 2). Виконавці житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм несуть повну відповідальність, передбачену чинним законодавством, за ненадання або неякісне надання послуг (а.с.22).

Рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області №83 від 28 лютого 2019 року «Про коригування тарифів на послуги з централізованого опалення та теплову енергію для КП «Смілакомунтеплоенерго», №511 від 21 жовтня 2021 року, №392 від 30 вересня 2022 року, №365 від 28 вересня 2023 року та №506 від 26 вересня 2024 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, інших споживачів для комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго», встановлено КП «Смілакомунтеплоенерго» тарифи для населення на послугу з централізованого опалення, зокрема, для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії: рішенням №83 - 2300,21 грн/Гкал (з ПДВ); рішенням №511 - 2544,00 грн/Гкал; рішенням №392 - 2742,86 грн/Гкал; рішенням №365 - 2945,02 грн/Гкал; рішення №506 - 3769,13 грн/Гкал (а.с.24-25, 26-27, 28-29, 30-32).

Також, згідно п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Граничний розмір плати за абонентське обслуговування визначений Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» від 21 серпня 2019 року №808, зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №928 від 01 вересня 2021 року.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2021 року №869 та затвердженого на підприємстві розрахунку плати за абонентське обслуговування на одного абонента для споживачів послуги з постачання теплової енергії в багатоквартирному будинку, яке не перевищує граничного розміру передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №808, директором КП «Смілакомунтеплоенерго» видано накази №242 від 21 жовтня 2021 року, №80 від 30 вересня 2022 року, №80 від 12 вересня 2023 року та №63 від 19 вересня 2024 року «Про встановлення плати за абонентське обслуговування», якими вирішено встановити розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента на місяць для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживача багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року (а.с.33, 33-зворот, 34, 36).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: 2) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; 13) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

У газеті «Сміла» №9 (1101) від 28 лютого 2018 року опубліковано договір про надання КП «Смілакомунтеплоенерго» послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року (а.с.12-13).

Відповідно до п.2 Договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, шляхом подачі теплоносія до опалювальної системи, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п.3.1 Договору, тарифи на послуги на момент оприлюднення договору затверджені рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 20 жовтня 2017 року №463 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та теплову енергію для КП «Смілакомунтеплоенерго».

Відповідно до п.3.4 Договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показниками згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (надалі - Правила).

Згідно п.4.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Споживач вносить плату за послуги на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до п.5.1 Договору, споживач має право, зокрема на отримання своєчасно та належної якості послуг згідно із законодавством та умовами цього договору.

Згідно п.5.2 Договору, споживач зобов`язаний, зокрема оплачувати послуги в установлений договором строк.

Відповідно до п.5.4 Договору, виконавець зобов`язаний, зокрема вчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах та належної якості, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору.

Згідно п.10.1-10.4 Договору, цей договір є підставою для появи публічно-правових взаємовідносин КП «Смілакомунтеплоенерго» з усіма споживачами, які підпадають під цю категорію. Згода споживача є прийняттям ним публічної пропозиції КП «Смілакомунтеплоенерго» про укладення договору. Договір набуває чинності з дня його опублікування. Договір укладається згідно з п.3 ст.205, ст.642, 643 ЦК України строком на 3 роки, якщо про інше не буде заявлено споживачем в письмовій формі. Договір вважається продовженим на той же самий термін, якщо за місяць до закінчення його строку жодною із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду.

Крім того, на офіційному сайті Смілянської міської ради за посиланням http://smila-rada.gov.ua опубліковано індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року (а.с.14-20).

Згідно п.1 Індивідуального договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до п.2 Індивідуального договору, даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради http://smila-rada.gov.ua.

Згідно п.4 Індивідуального договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п.5 Індивідуального договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Згідно п.11 Індивідуального договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Відповідно до п.30 Індивідуального договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (Офіційний вісник України, 2019 р., №71, ст.2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плата за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця: http://smila-rada.gov.ua/content/nakaz-vid-21102021-no-242.

Згідно п.31 Індивідуального договору, вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Згідно п.32 Індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігається з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до п.34 Індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно п.36 Індивідуального договору, під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли не зазначений споживачем період виникнення переплати, виконавець має право зараховувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Відповідно до п.37 Індивідуального договору, у разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу - у тому порядку: в першу чергу - в рахунок плати за послуги; в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування.

Згідно п.38 Індивідуального договору, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Відповідно до пп.1 п.40 Індивідуального договору, споживач має право одержувати своєчасно та належної якості послугу згідно із законодавством та умовами цього договору.

Згідно пп.3 п.41 індивідуального договору, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленим відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до пп.5 п.42 Індивідуального договору, виконавець має право звертатися до суду в разі порушення споживачем умов цього договору.

Згідно пп.1-2 п.43 Індивідуального договору, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього договору; забезпечити надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору.

Відповідно до п.51-52 Індивідуального договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За змістом положень ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до норм ст.641, 642 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц).

Як вбачається з актів подачі теплоносія від 25 жовтня 2021 року, від 01 листопада 2022 року, від 01 листопада 2023 року та від 05 листопада 2024 року, які складені представниками КП «Смілакомунтеплоенерго» та ОСББ, теплоносій від котельні №25 подано по тепловому лічильнику, зокрема до будинку АДРЕСА_1 (а.с.37-38).

Відповідно до актів зняття показників засобів комерційного обліку теплової енергії від 01 листопада 2021 року, від 01 грудня 2021 року, від 30 грудня 2021 року, від 31 січня 2022 року, від 28 лютого 2022 року, від 31 березня 2022 року, від 07 квітня 2022 року, від 30 листопада 2022 року, 30 грудня 2022 року, від 31 січня 2023 року, 28 лютого 2023 року, від 03 квітня 2023 року, від 30 листопада 2023 року, від 29 грудня 2023 року, від 30 січня 2024 року, від 29 лютого 2024 року, від 01 квітня 2024 року та 29 листопада 2024 року, представником КП «Смілакомунтеплоенерго» (виконавець) та представником ОСББ (споживач) здійснювалося зняття показників теплового лічильника та засобів комерційного обліку теплової енергії, що розташований, зокрема на будинку АДРЕСА_1 . При цьому, споживач претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) жодного разу не мав (а.с.39-43).

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги положення Договору про надання послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року та Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не відмовляючись від отримання послуги, яка надається позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго», приєдналися спочатку до умов Договору про надання послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року, а потім і до умов Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» у період з листопада 2021 року по листопад 2024 року включно надавалася послуга з постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 , в якому, зокрема, розташована квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та у якій вони за зареєстровані, внаслідок чого є споживачами житлово-комунальних послуг, що подаються до вказаної квартири.

При цьому, будь-яких письмових доказів, які свідчать про відмову ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від отримання комунальної послуги від позивача КП «Смілакомунтеплоенерго» у період з листопада 2021 року по листопад 2024 року, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну (передати майно, виконати роботи, надати послуги, оплатити гроші тощо) або утриматися певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1.ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чині відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно виписки по рахунку за постачання теплової енергії та абонентське обслуговування, квартира АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , який доданий позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» до позовної заяви як доказ заборгованості ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за отримані від позивача послуги, останні оплату послуг з постачання теплової енергії позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» не здійснювали, у зв`язку з чим у них, станом на день звернення з даною позовною заявою до суду, за період з листопада 2021 року по листопад 2024 року включно виникла заборгованість у сумі 31210 гривень 86 копійок (а.с.9). Крім того, за змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч.1 ст.509 ЦК України, вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

Відповідно до пп.1 п.5.3 Договору про надання послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року, виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законодавством і цим договором.

Як вбачається з розрахунків інфляційних втрат від несплати коштів, 3% річних за користування коштами та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, КП «Смілакомунтеплоенерго» нарахувало ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пеню у сумі 982 гривні 57 копійок, втрати від інфляційні у сумі 2905 гривень 97 копійок та 3% річних у сумі 807 гривень 78 копійок (а.с.10, 10-зворот, 11).

Таким чином, станом на день звернення позивача КП «Смілакомунтеплоенерго» до суду з даним позовом, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період з листопада 2021 року по листопад 2024 року мали заборгованість перед позивачем за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 31210 гривень 86 копійок, та на таку заборгованість позивачем нараховано втрати від інфляції в сумі 2905 гривень 97 копійок, 3% річних в сумі 807 гривень 78 копійок, пеню в розмірі 982 гривні 57 копійок.

Разом з тим, 29 січня 2025 року ОСОБА_4 сплачено позивачу КП «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії у частині, яка відповідає кількості співвласників квартири до якої така послуга надавалася, а саме у сумі 7802 гривні 70 копійок, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 29 січня 2025 року (а.с.84), у зв`язку з чим позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» подано до суду заяви про закриття провадження у даній справі в частині заявлених вимог до ОСОБА_4 та про зменшення позовних вимог, які ухвалою суду від 11 лютого 2025 року відповідно задоволено та прийнято до розгляду.

За вказаних обставин, загальна сума заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 зменшилася до 23 408 гривень 16 копійок, яку позивач КП «Смілакомунтеплоенерго» просить стягнути з інших співвласників вказаної квартири.

Крім того, до заяви про зменшення позовних вимог, позивачем КП «Смілакомунтеплоенерго» додано розрахунки інфляційних втрат від несплати коштів, 3% річних за користування коштами та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, відповідно до яких КП «Смілакомунтеплоенерго» нарахувало на заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 , з урахуванням сплаченої ОСОБА_4 частини заборгованості, пеню у сумі 735 гривень 12 копійок, втрати від інфляційні у сумі 2174 гривні 34 копійки та 3% річних у сумі 604 гривні 35 копійок (а.с.77, 77-зворот, 78).

Оцінюючи подані позивачем розрахунки заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такі були проведені із застосуванням відповідних розрахунків, належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Доказів повного або часткового погашення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищевказаної заборгованості, витрат від інфляції, 3% річних та пені, матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Частинами 1,2 статті 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Одночасно, відповідно до ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); 5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

Стаття 33 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їх батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до п. 99.2 ст.99 ПК України, грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Вікових обмежень у набутті нерухомості у власність немає.

Отже, неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Однак, в той же час, будучи власником майна (в тому числі нерухомого), неповнолітня особа не здатна здійснювати свої права самостійно, оскільки має неповну цивільну дієздатність.

За таких обставин неповнолітня ОСОБА_3 не може бути відповідачем у даній справі, а її частина зобов`язання як співвласника квартири в житловому будинку покладається солідарно на її батьків.

Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Смілакомунтеплоенерго» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2024 року у справі №703/2907/24 задоволено заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу №703/2907/24, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 02 липня 2024 року та скасовано судовий наказ у справі №703/2907/24, виданий 02 липня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь заявника боргу за послуги з постачання теплової енергії на опалення житла за період з листопада 2021 року по травень 2024 року, втрат від інфляції, 3% річних та 302 гривень 80 копійок судового збору (а.с.44).

Згідно платіжної інструкції №11462 від 02 січня 2025 року, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 2119 гривень 60 копійок.

Таким чином, позивач КП «Смілакомунтеплоенерго» при звернення до суду з даним позовом та заявою про видачу судового наказу сплачено судовий збір у загальній сумі 2422 гривні 40 копійок.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141, 164 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача у рівних частинах слід стягнути 2422 гривень 40 копійок судового збору, а саме по 1211 гривень 20 копійок з кожного.

Керуючись ст.4, 9, 7, 12, 13, 76-78, 141, 164, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 280, 282, 284, 288-289, 354 ЦПК України,

вирішив:

Позов Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго», адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, 72-а, , борг за надання послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по листопад 2024 року включно у сумі 23408 (двадцять три тисячі чотириста вісім) гривень 16 (шістнадцять) копійок, втрати від інфляції у сумі 2174 (дві тисячі сто сімдесят чотири) гривні 34 (тридцять чотири) копійки, 3% річних у сумі 604 (шістсот чотири) гривні 35 (тридцять п`ять) копійок та пеню у сумі 735 (сімсот тридцять п`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок, а всього - 26921 (двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять одна) гривня 97 (дев`яносто сім) копійок.

Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго», адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, 72-а, , судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, тобто по 1211 (одній тисячі двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго», адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, 72-а, .

Відповідач - ОСОБА_1 , НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Головуючий Т.В. Ігнатенко