Справа № 2-1083/2001
Номер провадження 8/404/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 подано заяву (вх. № 8329 від 06.03.2024 року) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обгрунтування поданої заяви зазначено, що 18.11.1983 року заявник уклав шлюб з ОСОБА_2 . Після укладення шлюбу дружина заявника змінила прізвище на ОСОБА_3 , яка мала вищу медичну освіту. ОСОБА_4 у віці 57 років померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки дружина заявника мала медичну освіту, вона повністю займалася лікуванням, підтриманням здоров`я свого чоловіка, тримала всю медичну документацію в своїх особистих речах. Відтак перебираючи особисті речі своєї дружини заявник побачив довідку з Обласного онкологічного диспансеру - направлення лікарю ІV лікарні з попереднім діагнозом ліпома м`яких тканин спини та надані рекомендації. Вищевказана довідка датована 12 лютого 2001 року, а дізнався про наявність цієї довідки заявник на початку грудня 2024 року. Зазначив, що відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції мотивував своє рішення зокрема тим, що позивач пропустив місячний строк передбачений статті 233 Кодексу законів про працю України для позовів про поновлення на роботі, але відомості про хворобу суду та заявнику відомі не були. А відтак, останній вважає вказані обставини нововиявленими та просить переглянути рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року, у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року відмовлено ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «АТП-1102 «Реформа» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, та моральної шкоди (том 1, а.с.79-81).

Не погодившись з вищевказим рішенням суду позивач подав касаційну скаргу.

Ухвалою Кіровоградського обласного суду від 24 травня 2001 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року, без змін (том 1, а.с.88-92).

Не погодившись з вищевказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України.

Ухвалою Верховного Суду України від 18 вересня 2001 року ОСОБА_1 в задоволенні касаційної скарги відмовлено (том 1, а.с.108).

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявами про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

За наслідками перегляду вищевказаних заяв ОСОБА_1 судами різних інстанцій було відмолено у перегляді рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Виходячи з аналізу вказаної норми, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В пунктах 3, 4, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 обгрунтовував підстави такого звернення, тим що, лише у грудні 2024 року знайшов довідку з Обласного онкологічного диспансеру - направлення лікарю ІV лікарні з попереднім діагнозом ліпома м`яких тканин спини та надані рекомендації.

При цьому, заявником до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вищевказана довідка не додана, а також не підтверджено обставини моменту, коли заявник дізнався або міг дізнатися про наявність в нього тяжкої хвороби, яка триває протягом 23 х років.

Водночас, згідно з пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2021 року у справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21) зазначено, що за змістом пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені. Виходячи з наведеного, незалежно від поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такий строк не підлягає поновленню, оскільки є присічним.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Недодержання вимоги щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.09.2022 справа № 298/1791/18, від 19.05.2022 справа № 127/26881/14, від 31.01.2023 справа № 2-3991/11 та ухвалі від 02.03.2023 у справі № 173/1598/16-ц.

Разом з тим, суд також зважає на позицію Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Згідно пункту 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів» (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

«Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), N 52854/39, п. 52, ECHR 2003-IX).

Отже, згідно з частини другої статті 427 Цивільного процессуального кодексу України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником пропущено строк на звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, подана заява не обгрунтована, при цьому, законодавством встанолвений трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і поважність пропуску такого строку не має значення, тому суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 76, 81, 260-261,423, 427, 429 Цивільного процессуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 квітня 2001 року про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, та моральної шкоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2025 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда