Справа № 372/143/24
Провадження 2-п-3/25
ухвала

Іменем України

19 березня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

за участю секретаря Глущенко А.В.,

представників позивача Школьної К.В., Бондарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2024 року Обухівським районним судом Київської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 372/143/24 (провадження № 2-725/24), яким позов Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Обухівське» кошти сплачені на виконання умов попереднього договору в розмірі 40 250 гривень, неустойку в розмірі 5 000 гривень, судовий збір у розмірі 2 684 гривень, а всього стягнуто 47 934 гривень. У задоволенні іншої частини позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Обухівське», відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням відповідач ОСОБА_1 08.01.2025 року подав заяву про перегляд заочного рішення в якій вказав, що він не погоджується із винесеним судом рішенням, оскільки обставини справи встановлені не в повному обсязі, про існування зазначеного рішення йому стало відомо тільки 01.12.2024 року з ухвали Київського апеляційного суду, також він зазначив що не отримував судові повістки про виклик в судові засідання, а тому був позбавлений можливості бути присутнім в судових засіданнях та висловити свою позицію, а тому просив заяву задовольнити.

Представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судовому засіданні просили вказану заяву залишити без розгляду, оскільки відповідач пропустив строк подання заяви про перегляд заочного рішення, а клопотання про його поновлення не заявляв.

Відповідач вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав та просив задовольнили з підстав, викладених у заяві.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву відповідача та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-4 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Водночас відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.

Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Отже,відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

Оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 (провадження №14-25цс24).

Відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копія заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2024 року була направлена відповідачу ОСОБА_1 16 квітня 2024 року за вих.№372/143/24/7850/2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно рекомендованого повідомлення, яке повернулось на адресу суду 03 травня 2024 року, копія заочного рішення суду від 08 квітня 2024 року не була вручена відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною відміткою про не вручення судового рішення, та конвертом (а.с.150).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду 03 жовтня 2024 року з апеляційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2024 року, отже про існування вказаного рішення йому було відомо не пізніше 03.10.2024 року. Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2024 року повернуто особі, яка її подала. Однак із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся до суду лише 08 січня 2025 року, тобто поза межами строку, визначеного ст.284 ЦПК України. Клопотання про поновлення пропущеного строку не подавав.

З огляду на викладене, з урахуванням положень статті 126 ЦПК України, згідно якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись, ст.126, 284, 272, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Потабенко