Справа № 131/193/25
Провадження № 2/131/56/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, з моменту призначення аліментів його матеріальний стан погіршився через додаткові судові рішення.

Зокрема, рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.09.2024 розмір аліментів на утримання іншого сина, ОСОБА_4 , було збільшено з 2000 грн. до 3500 грн. щомісячно. Крім того, на підставі судового наказу Іллінецького районного суду від 23.08.2024 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання ще одного сина, ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Через ці зобов`язання матеріальний стан ОСОБА_1 суттєво погіршився, що підтверджується доданими документами. Він просить суд зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 з 1/4 частини заробітку до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

14.02.2025 ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вона не визнає його вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_6 . Вона вказує, що позивач не надав достатніх доказів свого скрутного матеріального стану, а також не врахував її власний матеріальний стан та стан здоров`я сина. ОСОБА_2 наголошує, що з моменту призначення аліментів її фінансове становище погіршилося через витрати на навчання, лікування сина та її власне лікування.

Так, ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини його доходу, мотивуючи це збільшенням аліментних зобов`язань на інших дітей. Однак ОСОБА_2 вважає, що він навмисно не вказав фактичну суму отриманої зарплати, яка є достатньою для виконання аліментних зобов`язань. Вона також звертає увагу на те, що у 2025 році заробітна плата ОСОБА_1 збільшилася, що свідчить про покращення його матеріального стану.

Крім того, ОСОБА_2 вважає, що подання позову про стягнення аліментів на сина ОСОБА_7 було зроблено «про людське око», оскільки ОСОБА_1 проживає з його матір`ю, ОСОБА_8 , однією сім`єю. Це свідчить про спробу штучно створити обставини для зменшення аліментів на сина ОСОБА_6 . Вона наголошує, що її син ОСОБА_6 значно старший за сина ОСОБА_7 і потребує більших матеріальних витрат, а зменшення аліментів поставить його в нерівне становище.

ОСОБА_2 також наводить докази погіршення свого матеріального стану: вона навчається на 3 курсі вищого навчального закладу, що підтверджується довідкою та контрактом на навчання. Щорічна вартість навчання становить 15 680 грн, які вона змушена сплачувати до жовтня 2026 року. Її син ОСОБА_6 відвідує дитячий садок, що також потребує фінансових витрат, і страждає на рецидивуючий обструктивний бронхіт, що підтверджується медичними документами. На лікування сина та її власне лікування (через ушкодження колінних суглобів) потрібні значні кошти.

ОСОБА_2 вважає, що позивач не надав доказів погіршення свого здоров`я або здоров`я членів його сім`ї, які б виправдовували зменшення аліментів. Вона наголошує, що згідно зі ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів можлива лише за наявності об`єктивних обставин, які позивач не довів. Тому вона просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та залишити розмір аліментів на сина ОСОБА_6 без змін (1/4 частини доходу).

04.03.2025 ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення до позовної заяви, в яких вказав, що на його утриманні перебуває дружина, ОСОБА_8 , яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_5 , народженим ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним трирічного віку. Крім того, мати позивача, ОСОБА_9 , є інвалідом II групи, не працює та потребує фінансової допомоги з боку позивача.

Позивач зазначає, що положення ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України не визначають мінімального розміру аліментів, а лише встановлюють розмір, який може бути стягнутий у порядку наказного провадження. Він також вказує, що збільшення утримань із заробітної плати пов`язане зі стягненням аліментів на утримання дітей.

Позивач підкреслює, що відповідач не надала доказів щодо збільшення його заробітної плати у 2025 році, а також не зазначила про покращення свого матеріального стану, оскільки вона має постійну роботу в ТОВ «Люстдорф» м. Іллінці. Крім того, позивач вказує, що відповідач не надала документів, які підтверджують сплату за відвідування дитиною навчального закладу КЗДО «Сонечко», хоча за законом відвідування дитячого садка є безоплатним.

Щодо стану здоров`я відповідача, позивач зазначає, що надані документи не підтверджують час встановлення діагнозу та витрати на лікування. Він наголошує, що сам факт встановлення діагнозу не свідчить про фактичні витрати.

На підставі викладеного, позивач просить суд врахувати додаткові пояснення при ухваленні рішення, а також задовольнити позовні вимоги про зменшення розміру аліментів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області у справі № 131/1325/21 від 13.01.2022 з позивача на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 11-13).

На підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.09.2024 у справі № 145/1499/24 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_4 з аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на аліменти у розмірі 3500 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с. 14-16).

На підставі судового наказу Іллінецького районного суду Вінницької області у справі № 131/1252/24 від 23.08.2024 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), з 22.08.2024 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

ОСОБА_1 станом на 06.12.2024 проходить службу у Державній службі України з надзвичайних ситуацій з 06 .12.2021 та з його заробітної плати утримуються аліменти (а.с.18-19).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 26.02.2025, громадянка ОСОБА_9 є інвалідом другої групи, безробітна, потребує допомоги у веденні господарства та побуті. Її син, ОСОБА_1 , допомагає їй у домашніх справах та надає фінансову підтримку.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються сімейним законодавством України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються, зокрема, 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Подані позивачем докази, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , у нього, як у платника аліментів, змінилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий стан, у порівнянні з його станом на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , оскільки наразі в нього наявний обов`язок, встановлений судами щодо сплати аліментів на утримання ще двох дітей від інших шлюбів, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, розмір аліментів на утримання трьох дітей позивача від різних шлюбів, встановлений рішеннями судів в різний час за різних обставин є неоднаковим і сумарно перевищує розмір можливій відрахувань, як це встановлено ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Разом з тим, у позивача ще є мати, яка є особа з інвалідністю, та потребує матеріальної допомоги з його сторони.

Відповідач не надала переконливих доказів, які б свідчили про її скрутний матеріальний стан або суттєві зміни, що могли б вплинути на перегляд розміру аліментів. Аргументи щодо покращення матеріального стану позивача та навмисного заниження ним доходів також не знайшли свого підтвердження у наданих доказах. Позивач, навпаки, надав докази погіршення свого фінансового становища через додаткові аліментні зобов`язання на інших дітей та необхідність підтримки матері.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що, відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання.

Разом з тим, враховуючи все викладене вище, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку всіх видів його заробітку (доходів )щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав всіх трьох дітей, на утримання яких позивач має обов`язок сплачувати аліменти, буде співмірним обов`язку відповідача як матері щодо утримання дитини.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області, справа № 131/1325/21 від 13.01.2022, яким ухвалено стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , кошти (аліменти) на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 22 листопада 2021 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом їх зменшення, визначивши подальше їх стягнення у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: