Справа № 307/1713/19
Провадження № 2/307/120/20
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

24 березня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В.,

з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, про визнання права власності на житловий будинок.

Позивач в судові засідання на 13 годину 30 хвилин 10 березня 2025 року та на 13 годину 30 хвилин 24 березня 2025 року не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (т.2 а.с. 100, 121, 122), заяви про розгляд справи у її відсутності не подала.

Представник позивача Дан І.Й. 10 лютого 2025 року подав до суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без його участі, а 19 лютого 2025 року та 07 березня 2025 року подав до суду заяви, в яких зазначив, що у нього на протязі останніх двох років відсутні контакти з позивачем, остання не виходить з ним на зв`язок, і він не буде брати участь у судових засідання у даній справі.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Умовами для залишення позову без розгляду за правилами ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є: 1) належність повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи; 2) повторність неявки; 3) відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, чинним цивільно-процесуальним кодексом не передбачено відкладення розгляду справи за повторної неявки в судове засідання позивача. Тобто, при повторній неявці позивача суд або залишає позов без розгляду, або, лише у випадку подання заяви позивачем про розгляд справи у його відсутності, продовжує розгляд справи. Будь-яких інших підстав для відкладення розгляду справи при повторній неявці позивача ЦПК не передбачено.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що позивач була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (т.2 а.с. 100, 121, 122), двічі підряд не з`явилася в судове засідання (13 годину 30 хвилин 10 березня 2025 року та на 13 годину 30 хвилин 24 березня 2025 року), заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, суд вважає, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, про визнання права власності на житловий будинок слід залишити без розгляду.

Керуючись ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, про визнання права власності на житловий будинок залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.В. Ніточко