Справа № 172/1251/24
Провадження № 2/172/534/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, вона з 2005 року і по сьогоднішній день відкрито, безперервно володіє садибою за адресою: АДРЕСА_1 . У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про зареєстроване право власності на садибу за вищевказаною адресою. На підтвердження відкритого та безперервного володіння садибою позивачка зазначає, що між нею та ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» укладено договір про користування електричною енергією, особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно з яким ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» постачає електричну енергію на об`єкт споживання за вищевказаною адресою, а також вказаний факт підтверджується оплатою за використану електроенергію за цією адресою. Таким чином, вона більше 10 років відкрито, добросовісно, безперервно володіє житловим будинком, проводить у ньому ремонт, сплачує комунальні послуги, утримує подвір`я у належному стані. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Ухвалою від 15.08.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивачка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не з`явилася.

Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, заперечень у справі не має.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

У постанові від 20 червня 2018 року № 172/318/16-ц Верховний Суд висловив правову позицію про те, що враховуючи зміст вимог статті 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надала суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2024 року про відсутність відомостей щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 та копії квитанцій про сплату за послуги з електропостачання за вказаною адресою за грудень 2021 року, квітень 2022 року, серпень-вересень 2022 року, листопад-грудень 2022 року.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, так як позивачка не надала суду достатніх та належних доказів які б вказували на те, що вона добросовісно, відкрито і безперервно протягом десяти років володіє житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 328, 344 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 211, 247, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк