Номер провадження: 22-з/813/142/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач Приморська окружна прокуратура міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнік Дмитро Сергійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 13.02.2025 у справі за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2021,

встановив:

В липні 2020 до суду надійшов позов першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, пред`явлений до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніка Дмитра Сергійовича, в якому позивач просить: 1) визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніка Дмитра Сергійовича (індексний номер № 24031048 від 31.08.2015) на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна машино-місце № 200 площею 14 кв.м.; 2) визнати незаконним свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 31.08.2015 Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна машино-місце № 200 площею 14 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 10985678 про право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 4) визнати недійсним договір купівлі-продажу № 346 від 13.04.2016 машино-місця № 200 площею 14 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; 5) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 14232475 про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 6) зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 14 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (машино-місце № НОМЕР_2 ); 7) встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого це рішення суду є підставою для припинення права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна № 01, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно; 8) стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та інші судові витрати, які будуть понесені при розгляді справи за даним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2021 позов Приморської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради залишено без задоволення.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу та просить суд рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог Приморської окружної прокуратури м. Одеси в повному обсязі та стягнути з відповідачів на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір за подачу апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2021 скасовано, ухвалено нове.

Позов Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніка Дмитра Сергійовича про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання незаконним свідоцтва, визнання недійсним договору та звільнення земельної ділянки - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніка Дмитра Сергійовича (індексний номер № 24031048 від 31.08.2015), на підставі якого за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна машино-місце АДРЕСА_2 .

Визнано незаконним свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 31.08.2015 Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна машино-місце № НОМЕР_2 , площею - 14 кв. м., розташоване за адресою - АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 346 від 13.04.2016 машино-місця № 200, площею - 14 кв. м., розташованого за адресою - АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) звільнити земельну ділянку, площею - 14 кв. м., яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 (машино-місце № 200).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Одеської обласної прокуратури (м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, , код класифікації доходів бюджету 22030101, р/р НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 10 510 грн (десять тисяч п`ятсот десять гривень) з кожного.

21.02.2024 до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона просить роз`яснити рішення суду у справі за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2021, а саме які дії ОСОБА_1 будуть свідчити про належне виконання покладеного обов`язку щодо звільнення машино-місця з урахуванням обставин.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що звільнила земельну ділянку від свого майна, але над машино-місцем розташований навіс, який їй не належить і щодо якого вона не має технічної можливості здійснити демонтування без ризику самоуправства щодо власника цього майна, а тому просить суд роз`яснити які дії вважатимуться належним виконанням обов`язку з урахуванням наявності навісу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Також зі змісту зазначеної статті вбачається, що роз`яснення судового рішення, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 24.07.2020 у справі №128/2734/17 роз`яснив, що суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Отже, законодавець визначив, що роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення у разі утруднення його виконання, в тому числі примусового.

Постанова суду від 13.02.2025 у резолютивній частині зобов`язує ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 14 кв. м (машино-місце № НОМЕР_2 ), що є способом захисту права власника на підставі ст. 152 Земельного кодексу України та ст. 391 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у своїх постановах роз`яснює, що "звільнення земельної ділянки" як спосіб захисту спрямоване на усунення перешкод, створених відповідачем. Так, у постанові від 15.05.2018 у справі № 922/2652/17 вказано, що "звільнення" включає припинення використання ділянки відповідачем та прибирання майна, яке перебуває в його володінні чи контролі, з метою відновлення права власника на вільне розпорядження землею. У постанові від 22.06.2020 у справі № 922/2155/18 Верховний Суд підкреслив, що обсяг обов`язку відповідача обмежується предметом судового розгляду та змістом резолютивної частини рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц зазначено, що негаторний позов стосується лише тих перешкод, які були предметом розгляду справи, і не включає дії, що виходять за межі заявлених вимог.

ОСОБА_1 стверджує, що виконала обов`язок, прибравши своє майно з земельної ділянки (машино-місця № НОМЕР_2 ), але над ділянкою розташовано навіс, який вона не встановлювала, однак ані позивач, ані виконавець не звертався із заявою про існування перешкод у виконанні рішення через незрозумілість його змісту, відтак підстав для висновку про те, що є ускладнення у виконанні рішення суду через незрозумілість його змісту немає.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови не обґрунтована, оскільки постанова Одеського апеляційного суду від 13.02.2025 є достатньо чіткою щодо обов`язку звільнення земельної ділянки, а наявність навісу не є перешкодою для виконання тих обов`язків, які покладені саме на ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 271 ЦПК України, про відмову в роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 271, 389 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 13.02.2025 у справі за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2021 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст складений 25.03.2025

Головуючий

Судді: