Провадження № 22-ц/801/771/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 рокуСправа № 127/37606/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Сопруна В. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Пантелеймонової А. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Медяної Ю. В. в залі суду в м. Вінниця, дата складення повного тексту рішення 24.01.2025,

в цивільній справі № 127/37606/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

Короткий зміст вимог

В листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів з 1/6 частки на частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 10.02.2007 сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2019. У шлюбі у сторін народилося двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу діти проживали з позивачем в належній відповідачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2020 з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від його доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Вказує, що з січня 2022 року дитина ОСОБА_3 за власним бажанням проживає з бабусею і дідусем у м. Старокостянтинів, Хмельницька області. Вказане стало підставою для звернення відповідача до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з позивача на його користь аліментів на утримання дитини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2024, яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду, припинено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від доходів позивача.

Позивач зазначає, що відповідач офіційно працює в АТ «Укрпошта» та отримує дохід. Аліменти, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки від його доходу є недостатніми для утримання неповнолітньої дитини.

Діти не повинні бути звужені в правах, а батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів на одну дитину за рахунок збільшення утримання іншої.

За таких обставин, в інтересах неповнолітньої дитини позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2025року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2020 в справі №127/6050/20.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2020 року в справі № 127/6050/20, припинено з дня набрання законної сили даним рішенням та повернуто виконавчий лист до суду після завершення виконання

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем доведено належними засобами доказування наявність обставин, які є підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь. Судом також взято до уваги, що середній щомісячний дохід позивача та відповідача є майже рівним, проте позивач сплачує аліменти на одного із спільних дітей у більшому розмірі ніж відповідач. Отже, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір аліментів в розмірі 1/6 частки від доходу, не сприяє гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідач, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі частки від його доходу.

Також, суд вказав, що аліменти у розмірі частки від доходу відповідача є помірною сумою, незавищеною у сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, на користь якої вони стягуються, а також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру та не позбавлять позивача та дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належного матеріального забезпечення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 21 лютого 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Сопрун В.В., Стадник І. М.

26 лютого 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

10 березня 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду на 18 березня 2025 року о 11:20 год. з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач у відповідності до вимог ст. ст. 12,76,77,78 ЦПК України не надала суду доказів погіршення свого матеріального стану, як і доказів значного покращення матеріального стану відповідача, що є законною підставою для зміни розміру аліментів.

Вирішуючи спір місцевий суд взяв до уваги доводи позивача щодо понесення нею витрат по оплаті оренди квартири, проте позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилалася, у тому числі на те, що у неї зросли потреби на утримання дитини. Разом з тим, предметом доведення у спорах про зміну раніше визначеного розміру аліментів є не переоцінка обставин, які були підставою для попереднього визначення розміру аліментів, а доведення змін, які відбулися в подальшому. Також, судом не враховано, що з наданих позивачем до суду доказів не вбачається наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів.

Скаржник вказує, що будь-яких доказів зміни матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також доказів збільшення матеріальних потреб дитини, розмір яких виходить за межі сплачуваних відповідачем аліментів, стану здоров`я дитини, позивачкою надано не було, хоча це є її процесуальним обов`язком.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

Позивач не скористалася своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направила, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Відповідач ОСОБА_1 та його адвокат Чорна О. М. апеляційну скаргу підтримали.

Представник позивача - адвокат Самородова О. П. доводи апеляційної скарги не визнала, вважає її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 12.03.2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с.4-5)

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07.10.2024 залишено без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2024 року, яким припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01.11.2023 до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9-13 на звороті)

Відповідно до копії довідки №19 від 22.01.2024, виданої директором КЗ «Вінницький міський палац дітей та юнацтва імені Лялі Ратушної», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує гурток ансамблю спортивного бального танцю «Грація» з 01.09.2019 по теперішній час. (а.с.7)

Згідно з копією довідки №8, виданої 12.01.2024 Вінницькою дитячою школою мистецтв, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на 3 році елементарного підрівня відділення образотворчого мистецтва закладу «Вінницька дитяча школа мистецтв». Щомісячна оплата становить 660 грн. (а.с.8)

Відповідно до копії договору оренди житла від 20.09.2024 ОСОБА_2 орендує у ОСОБА_5 двокімнатну квартиру, орендна плата за місяць становить 9 000 грн. (а.с.66)

Згідно з копією довідки про середню заробітну плату №7 від 28.11.2024, черговий пульта ПЦО Турчановська Д.М. працює у ТОВ «Безпека-Гарант» та за період з 01.10.2023 по 31.10.2024 отримала заробітну плату (після відрахування ПДФО та військового збору) у розмірі 107 216,08 грн. З вказаної довідки вбачається, що середній розмір місячного доходу позивача становить 8 247,39 грн. (після відрахування ПДФО та військового збору). (а.с.65 на звороті)

З копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 09.10.2023, складеного начальником відділу захисту прав дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Староконстянтинівської міської ради Сторожук О.О. та головним спеціалістом, юрисконсультом служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради Павліченко Н.А. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 , дід ОСОБА_6 , баба ОСОБА_7 . З вказаного акту вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є працюючими пенсіонерами та отримують дохід: дід - 22 000 грн., баба - 20 000 грн. Сім`я проживає в приватному будинку з усіма комунальними зручностями, біля будинку наявна земельна ділянка, яку використовують під сад та город. За місцем проживання батька для дитини ОСОБА_3 створено всі необхідні умови, свої батьківські обов`язки щодо дитини він виконує належним чином. (а.с.50)

Відповідно до копії довідки №11122024/4 від 12.12.2024, виданої начальником центру сервісного обслуговування персоналу (Хаб) Східного регіону АТ «Укрпошта», ОСОБА_1 працює в АТ «Укрпошта» з 01.02.2019 по теперішній час та станом на сьогодні обіймає посаду охоронник першого класу. (а.с.30)

З копії довідки про доходи №11122024/12 від 11.12.2024, виданої АТ «Укрпошта», ОСОБА_1 отримує заробітну плату, з якої відраховуються аліменти. Середній розмір заробітної плати ОСОБА_1 (після утримання податків, військового збору та аліментів) за період з січня 2024 року по листопад 2024 року становить 9 125,04 грн. в місяць. (а.с.31)

18.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просив прийняти на виконання виконавчий лист по справі №127/33894/23, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 14.11.2024 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі частки заробітку (доходу). (а.с.32)

26.11.2024 головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макушинським В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76595075 з виконання вказаного вище виконавчого листа. (а.с.79)

З наявних у справі копій рахунків на сплату, розрахункової книжки та квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 здійснює оплату комунальних послуг за квартиру, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.33-47)

Відповідно до копії довідки від 27.10.2023 ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_3 дійсно відвідує курси англійської мови з 01.09.2022 і до сьогодні. ОСОБА_1 щомісячно вносить оплату за навчання сина. Заборгованість по сплаті відсутня. (а.с.52) Факт оплати також підтверджується копією платіжної інструкції від 20.12.2024 на суму 1 200 грн. (а.с.54)

Згідно з копією довідки, виданої 01.11.2023, ОСОБА_3 дійсно проходить навчання з курсу «Python» в міжнародній школі програмування «Logika» з вересня 2022 року. Станом на 28.10.2023 заборгованості за навчання немає. (а.с.53) Факт оплати також підтверджується копією платіжної інструкції від 20.12.2024 на суму 1 400 грн. (а.с.55)

З копії виписки по картці юніора ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_3 1 000 грн. (а.с.57), що також підтверджується копією платіжного доручення від 23.12.2024. (а.с.56)

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з листопада 2023 року по грудень 2024 року, виконаного Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №76595075 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з 01.11.2023 і до досягнення повноліття, станом на 31.12.2024 заборгованість по сплаті аліментів становить 32 106,69 грн. (а.с.79 на звороті)

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів з 1/6 частки на частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, позивачка свої вимоги серед іншого обґрунтовувала тим, що рішенням суду стягнено з неї на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , в розмірі 1/4 частки заробітку, а з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_10 у розмірі 1/6 частини, тобто частка, яка підлягає стягненню на утримання сина ОСОБА_9 є більшою, ніж та, яка підлягає стягненню на утримання сина ОСОБА_10 , що свідчить про звуження права останнього у порівнянні зі своїм старшим братом.

Як вже зазначалося вище, отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Разом із цим, кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина перша статті 81 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача (1/3 мінус рівна частка, яка припадала на ОСОБА_3 ).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вважав, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими, оскільки частка, яка підлягає стягненню на утримання ОСОБА_11 є більшою, ніж та, яка підлягає стягненню на утримання ОСОБА_12 , вказане свідчить про звуження права останнього у порівнянні зі своїм старшим братом.

Водночас місцевим судом вірно зазначено, що у зв`язку зі стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 від її заробітку її матеріальний стан погіршився, а матеріальний стан відповідача покращився.

Суд приймає до уваги те, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

Отже, підсумовуючи зазначене, колегія суддів враховує, що розмір суми аліментів, який стягнутий судом першої інстанції, не перевищує визначені граничні межі передбаченого Законом розміру.

При вирішенні питання про доцільність збільшення розміру аліментів суд першої інстанції має враховувати, як матеріальне становище позивача, так і матеріальне становище відповідача, оскільки обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках однаково, що і було зроблено судом першої інстанції.

Саме ОСОБА_1 повинен довести обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення, а також його неможливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, останній, у передбаченому ст. ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду також не надав.

Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20).

Колегія суддів виходить з принципу захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який він б мав тоді, коли утримувався обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання ним надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Вказане свідчить про явну нерівність у забезпеченні рівні життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку спільних дітей сторін у справі, що є недопустимим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у 1/4 частки від доходу на дитину є справедливим і обґрунтованим, оскільки такий розмір аліментів буде мінімально відповідати інтересам дитини, обставинам справи та вимогам Закону.

Враховуючи зазначені положення закону відповідач по справі не позбавлений можливості у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, або у зв`язку зі зміною обставин, що впливають на визначений розмір аліментів, подати заяву про зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: В. В. Сопрун

І. М. Стадник