РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/182/25

Провадження № 2/293/209/2025

20 березня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

з участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , за змістом якого просить:

розірвати шлюб між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.05.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №492 від 26.05.2012;

стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків на кожну дитину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що вона з відповідачем проживають у шлюбі зареєстрованому 26.05.2012. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Упродовж останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. На даний час вони тривалий час проживають окремо один від одного. Примирення між ними неможливе та суперечить їх інтересам. За домовленістю між сторонами дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Позивач також зазначає, що батько та мати дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Суд, ухвалою від 20.02.2025, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи призначив на 09:00 год. 20.03.2025 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26).

20.03.2025 сторони в судове засідання не з`явились. 19.03.2025 позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначає, що в судове засідання з`явитись не має можливості. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.29-32).

Відповідно до перевірки трекінгу поштового відправлення позовних матеріалів надісланих відповідачу №114 судом встановлено, що поштове відправлення 18.03.2025 повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою). Конверт з позовними матеріалами повернутий до суду 20.03.2025 з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.33, 35).

Згідно вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді, оскільки днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16 - учасник справи, що повідомлявся за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, ухилявся від отримання судової повістки, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

В порядку ст.178 ЦПК України відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідачка не скористалась своїм правом на подання відзиву, суд розглядає справу за наявними матеріалами відповідно до приписів ч.8 ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 26.05.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №492, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 26.05.2012. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_4 » (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.10.2012 сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

На даний час між сторонами існують різні погляди на сімейне життя, подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Наміру примиритись вони не мають.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За приписами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України.

У відповідності із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін є неможливим і суперечить інтересам сторін.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач у позовній заяві просила залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

З приводу позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вище викладене, беручи до уваги необхідність захисту інтересів дитини, враховуючи, що позивачем заявлений мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини, визначений законодавством, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 18.02.2025 і до повноліття дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Разом з тим, згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

В зв`язку з цим, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у виді сплаченого судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.21) та 1211 грн. 20 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,5, 19, 43,81, 82, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105, ч.1, 2 ст.110, ст. 112, 115, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 26.05.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №492 від 26.05.2012.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 18.02.2025 та до повноліття дитини.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. сплаченого нею судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Черняхівського відділу ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про сторін по справі:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

адреса/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

адреса/місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО