Справа № 132/643/25
Провадження № 2/132/486/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" березня 2025 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 , яка проживала в с. Пиків, Калинівського району Вінницької області, про що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області видане свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 від 01.03.2021 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все майно, яке належало їй на момент смерті, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5870 га, кадастровий номер :04:000:0082, розташовану на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, вартістю 150300 грн., згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №018888 від 15.08.2005 р.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області 20.12.2012 року, зареєстрованим в реєстрі за № 276, яким померла ОСОБА_3 заповіла вищевказану земельну ділянку своїім дітям позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 .

Після смерті матері позивач та відповідач прийняли спадщину, подавши заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Панкеєвої О.В., що вбачається із копії Витягу із спадкового реєстру № 68138686, виданого 12.08.2021 року.

Однак, оформити прийняту спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 позивач не мє можливості, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Отримати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивач не має можливості по тій причині, що в зв`язку з російською агресією приватний нотаріус ОСОБА_4 виїхала з сім`єю за межі України не припинивши своєї діяльності, заведені нею спадкові справи не передала та не повертається.

Договір про її заміщення з іншим приватним нотаріусом у порядку та у межах строків, визначених статтями 29-1, 29-2 Закону України «Про нотаріат», ОСОБА_5 не укладала. Приватний нотаріус Панкеєва діє в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. З 08.09.2023 діяльність приватного нотаріуса Панкеєвої О.В. у зв`язку з її відсутністю на робочому місці призупинено.

Тому позивач звертається до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_3 , яка проживала в с. Пиків, Калинівського району Вінницької області, про що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області видане свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 від 01.03.2021 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все майно, яке належало їй на момент смерті, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5870 га, кадастровий номер :04:000:0082, розташовану на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, вартістю 150300 грн., згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №018888 від 15.08.2005 р.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області 20.12.2012 року, зареєстрованим в реєстрі за № 276, яким померла ОСОБА_3 заповіла вищевказану земельну ділянку своїім дітям позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 .

Після смерті матері позивач та відповідач прийняли спадщину, подавши заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Панкеєвої О.В., що вбачається із копії Витягу із спадкового реєстру № 68138686, виданого 12.08.2021 року.

Нотаріус, який прийняв заяву про відкриття спадкової справи, зобов`язаний: зареєструвати спадкову справу у Спадковому реєстрі; видати спадкоємцям витяг про відкриття спадкової справи, вжити заходів щодо охорони спадкового майна; запрошувати спадкоємців для прийняття спадщини та заслуховувати їхні заяви; встановлювати склад спадкового майна; визначати черговість закликання до спадкоємства; видавати свідоцтво про право на спадщину. Витяг про відкриття спадкової справи є офіційним документом, який підтверджує факт відкриття спадщини та право спадкоємців на її прийняття.

Частиною ч. 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Однак, оформити прийняту спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 позивач не мє можливості, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Отримати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивач не має можливості по тій причині, що в зв`язку з російською агресією приватний нотаріус ОСОБА_4 виїхала з сім`єю за межі України не припинивши своєї діяльності, заведені нею спадкові справи не передала та не повертається.

Договір про її заміщення з іншим приватним нотаріусом у порядку та у межах строків, визначених статтями 29-1, 29-2 Закону України «Про нотаріат», Панкеєва не укладала. Приватний нотаріус Панкеєва діє в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. З 08.09.2023 діяльність приватного нотаріуса Панкеєвої О.В. у зв`язку з її відсутністю на робочому місці призупинено.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

У даному випадку відсутні умови для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом, передувало вирішення питання щодо отримання позивачем у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що вказує на наявність перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та підстав для вирішення питання про порушення або невизнання нашого права у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61-19798св18) вказано, що «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Згідно зі статтями 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.14 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до підпунктів 4.15 та 4.18 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Іншим спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_3 є рідний брат позивача відповідач ОСОБА_2 , який не заперечує проти оформлення позивачем своєї частини спадщини.

Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 325, 370, 1216, 1217, 1226, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5870 га, кадастровий номер :04:000:0082, у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, вартістю 75150 грн., та належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 018888, виданого 15 серпня 2005 року Калинівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 10 вересня 2004 року № 339 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Пиків Калинівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: