ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6087/24
Провадження № 2/362/686/25
У Х В А Л А

04.02.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в с т а н о в и в:

До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6474840 від 19.03.2023 року в сумі 47 447,00 грн. та судових витрат.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 100).

23.10.2024 року відповідач подала відзив на позовну заяву, зазначає, що дійсно між нею та ТОВ «Авентус Україна» 19.03.2023 року було укладено договір позики №6474840 на суму 17 000,00 грн. Через існування незалежних від неї обставин, а саме, запровадження воєнного стану, вимушена евакуація із зони бойових дій, пошук житла, роботи, призвели до неможливості своєчасно здійснити погашення заборгованості. Сума заборгованості, яку просить стягнути позивач суперечить нормам моралі та законодавства, зокрема, розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», Закону України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану». Про укладення 14.02.2024 року договору факторингу №14.02/24-Ф між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу нічого відомо не було. Між позивачем та відповідачем відсутні жодні договірні відносини, матеріали справи не містять доказів зарахування на її рахунок грошових коштів та обгрунтування правомірного нарахування заборгованості. У задоволенні позову просить відмовити (а.с. 105-107).

До відзиву відповідач долучила довідку №3244- від 20.06.2024 рокупро взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.06.2024 року, в якому зазначено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 (а.с. 109).

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У позовній заяві позивачем зазначена адреса проживання відповідача: АДРЕСА_3 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо встановлення інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до відповіді Устимівського Старостинського округу Ковалівської сільської ради Білоцерківського району №130 від 19.09.2024 року, ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3 , та 08.08.2022 року знята з реєстрації місця проживання, за вказаною адресою не проживає та не зареєстрована (а.с. 99).

При цьому, відповідно до довідки №3244- від 20.06.2024 року про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 26.06.2024 року, ОСОБА_1 має фактичне місце проживання/перебування як внутрішньо переміщена особа в АДРЕСА_2 (а.с. 109).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 5 даного Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права містить постанова Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 607/5535/22.

З огляду на викладене, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Статтею 376 ЦПК України передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або частково, зокрема п.1 ч.3 даної статті передбачено, що якщо справу розглянуто неповноважним складом суду, то вказане порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Києво-Святошинського районного суду Київської області за місцем перебування відповідача, зазначеним в довідці №3244- від 20.06.2024 року про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 26.06.2024 року.

Керуючись статтями 27, 28, 30 -32, 187 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу №362/6087/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати за підсудністю Києво-Святошинського районного суду Київської області (вул. Тараса Бульби-Боровця, 1, Київ, 03170).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко