Провадження №: 4-с/755/32/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценка О.І.

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії та бездіяльність державного виконання, суд

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника відділу Дніпровського ВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) та просить визнати його дії ( дездіяльність ) незаконною;

Зобов`язати уповноважену особу Дніпровського ВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального упраління Міністерства юстиції ( м.Київ) врахувати надмірно сплачені кошти скаржником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 в розмірі 66 522, 57 грн. та включти до подальшого виконання у вигляді стягнення коштів з боржника до припинення навчання ОСОБА_3 або до досягнення ним 23-х річного віку за виконавчим провадженням НОМЕР_1.

Вимоги скаржника обгрунтовані тим, що відповідно до судового наказу, виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 6.03.2018 р. було вирішено питання про стягнення зі скаржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, однак не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного судового наказу Дніпровським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3.

8 травня 2018 р. державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) Ференець С.С. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Але у вказаному виконавчому провадженні помилково було зазначено рік досягнення повноліття ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 замість вірного ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скаржником 28.02.2020 р. до суб`єкта оскарження подавалася заява про виправлення помилки у виконавчому провадженні, але будь- яких дій суб`єктом оскарження по розгляду заяви скаржника здійснено не було та з квітня 2022 р. продовжувалися стягнення з рахунку скаржника аліментів на утримання його сина , що досяг повноліття.

19.09.2023 р. скаржником до Дніпровським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) було подано заяву про закінчення виконавчого провадження.

22.09.2023 р. державним виконавцем Кенюк Л.В. Дніпровським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Але в період часу з 18.03.2022 р. по 22.09.2023 р. в рамках вказаного виконавчого провадження № НОМЕР_3 зі скаржника було утримані кошти в розмірі 66 522, 57 грн.

В той же час, в провадженні Дніпровського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_4, відкритого на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 31.10.2022 р. про стягнення зі скаржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2022 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 66 360,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

1 листопада 2024 р. державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) Дєдовою - Осипенко В.Ю. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_4 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, по даному виконавчому провадженню зі скаржника були утримані кошти в розмірі 52656,24 грн.

Крім того, на даний час в провадженні Дніпровського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, відкритого на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва 6 лютого 2023 р. в рамках виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 31.10.2022 р. про стягнення зі скаржника аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2022 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягувачем по виконавчих провадженнях НОМЕР_3 та НОМЕР_1 є одна й таж особа ОСОБА_2 та вказані виконавчі провадження стосуються стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_1 та одне провадження є продовженням іншого.

27 вересня 2023 р. скаржником була подана заява через канцелярію Дніпровського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Київ) про перерахунок та повернення надмірно сплачених коштів, але 25.10.2023 р. від суб`єкта оскарження була отримана відповідь про відсутність можливості щодо задоволення заяви скаржника.

13.03.2023 р. скаржником було подано до суб`єкта оскарження заяву про перерахування добровільно сплачених коштів в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3 в розмір заборгованості по виконавчому провадженню НОМЕР_4, але 22.05.2023 р. скаржник отримав відповідь, що у суб`єкта оскарження відсутня можливість задовольнити заяву скаржника.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує посиланням на вимоги ч.6 ст. 47 закону України «Про виконавче провадження» та на судову практику.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 25.06.2024 р. скаргу ОСОБА_4 було залишено без розгляду на підставі ч.1 ст. 447 та ст.183 ЦПК України.

28 жовтня 2024 р. постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 25.06.2024 р. скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13 листопада 2024 р. по даній справі було відкрито провадження.

Скаржник подав до суду клопотання про слухання прави у його відсутність та просив задовольнити його скаргу.

Суб`єкт оскарження в зал судового засідання не з`явився, сповіщався належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в зал судового засідання не з`явилася, сповіщалася належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державне виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають прав звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під ча виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права ч свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рн/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства , держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 року по справі ,,Шмалько" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухвалено будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Статтею 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Як слідує з матеріалів справи, що 22.09.2023 р. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3, яке було відкрито на підставі судового наказу виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 4 травня 2018р. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 4 квітня 2018 р. і до повноліття дитини , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) від 15.05.2024 р. слідує, що у виконавчому провадженні НОМЕР_3 державним виконавцем у визначені терміну стягнення аліментів на утримання дитини була допущена описка, а с аме замість 18.03.2022 р. була визначена не вірна дата 18.03.2026 р.

Також 10.02.2023 р. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №755/3762/22, виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 6 лютого 2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частини додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 66360,5 грн. та вказані виконавчі провадження є окремими самостійними виконавчими провадження, відкритими на підставі окремих виконавчих документів та станом на час надання відповіді виконавче провадження НОМЕР_3 завершене в зв`язку з чим у Відділу відсутня мождивість задоволення заяви скаржника.

10.02.2023 р. головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Арійончик К.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від заробітку ( доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.05.2022 р. до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягненню ним 23 років.

16.05.2023 р. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_4 головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Арійончик К.В. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

27 вересня 2023 р. скаржник ОСОБА_1 звернувся Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) з заявою про перерахунок та повернення надмірно сплачених коштів по виконавчому провадженню НОМЕР_3.

1.11.2024 р. старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Дєдовою - Осипенко В.Ю. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_4 в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі вимог по виконавчому документу.

Як убачається, по двох виконавчих провадженнях, НОМЕР_3 та НОМЕР_1 які є у Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) стягувачем є ОСОБА_2 , а боржником - скаржник ОСОБА_1 .

Обидва виконавчі провадження стосуються стягнення аліментів на сина ОСОБА_1 у розмірі по 1/4 частині заробітку, однак по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 - до досягнення повноліття, по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 - на час навчання, але не довше двадцятитрьохрічного віку.

Незважаючи на те, по якому виконавчому провадженню вони стягувалися, боржник ОСОБА_1 не просив здійснити поворот виконання рішення суду відповідно до ст.445 ч.2 ЦПК, де поворот виконання рішення суду по аліментах не дозволено, а просив провести зарахування перерахованих ним коштів на подальше виконання рішення суду по утриманню сина на час навчання, але не більше як до двадцяти трьох років, що підтверджується заявою скаржника ОСОБА_1 від 15.11.2024 р.

За змістом ч.6 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику ( крім випадків повернення коштів іншим особам).

На підставі проведеного розрахунку перерахованих коштів боржником ОСОБА_1 на виконання своїх зобов`язань по утриманню сина та на погашення виплат по виконавчому проваджені НОМЕР_3, слідує, що була здійснена переплата коштів на суму 66522, 57 грн., дана обставина не була спростована учасниками процесу у встановлений законом спосіб.

Оскільки після закінчення ВП НОМЕР_3 боржнику не було перераховано залишок коштів після задоволення вимог за виконавчим листом №755/2010/18, тому суд вважає вимоги скарги такими, що підлягають задоволенню та залишок коштів боржника ОСОБА_1 врахувати до виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до статті 267 ЦПК суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання про що зазначає у рішенні.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії та бездіяльність державного виконання - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) врахувати надмірно сплачені кошти ОСОБА_1 у ВП № НОМЕР_3 в сумі 66522,57 грн. до ВП № НОМЕР_1 за яким у ОСОБА_1 стягуються частина від заробітку ( доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.05.2022 р. до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягненню ним 23 років включити до подальшого виконання у вигляді стягнення коштів з боржника до припинення навчання ОСОБА_1 (сина), або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 .

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення, а особи, що не були присуитні під час проголошення протягом 15 діб з моменту вручення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 04.03. 2025 р.

Відомості щодо учасників справи: скаржник - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суб`єкт оскарження: Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м.Київ, вул. Є.Сверстюка, буд.15;

Зацікавлені особи: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: