КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3023/24
Провадження № 2/488/297/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Щукіну Н.О., звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0743 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

10.12.2002 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2009 року у справі № 2-1181 договір купівлі-продажу визнано дійсним.

Даний садовий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0743 га, яка відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії І-МК №007743 від 25.01.2000 року належить ОСОБА_2 .

На теперішній час у позивача виникла необхідність оформити своє право власності на земельну ділянку, однак ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Щукіна Н.О. надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Миколаївської міської ради надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.12.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2009 року у справі № 2-1181 вказаний договір купівлі-продажу визнано дійсним.

Даний садовий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0743 га, яка відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії І-МК № 007743 від 25.01.2000 року належить ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.2003 року.

Спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується наявною у справі Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, з поміж іншого, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За змістом ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу садового будинку) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За ними визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12-13, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:074:0014, загальною площею 0,0743 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, 54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, Код .

Суддя Л.І. Селіщева