Справа №735/1851/24р.
Провадження по справі № 2/735/50/2025р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2025 року смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Балаби О.А.,

за участю секретаря судового засідання Редько А.О.,

представника позивачки адвоката Дяченко К.О., представника відповідача адвоката Переверзєва О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Короп в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коропський ВДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

30.12.2024 представник позивачки адвокат Дяченко К.О. яка діє від імені та в інтересах позивачки звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 152 790,95 гривень та понесені судові витрати. В обгрунтування вимог зазначила, що 08.02.2008 державним виконавцем ВДВС Коропського районного управління юстиції Лисюком Ю.М. було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 2-46-08 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . 30.10.2013 за письмовою заявою стягувачки виконавчий лист було повернуто оскільки відносини між сторонами поліпшились і вони продовжили проживати родиною та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Проте, у 2020 відносини погіршились і відповідач перестав брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Відносини не покращились і тому, позивачкою повторно пред`явлено виконавчий лист до виконання 29.11.2023, а 05.12.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Отже, відповідач з 01.12.2020 до 01.04.2024 уникав сплати аліментів, що призводить до порушення прав та інтересів дитини на належне утримання. Вважає, що оскільки відповідач допустив прострочення сплати аліментів, не дотримався належної дисципліни щодо їх сплати, то вона має правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за весь період прострочення їх сплати. Таким чином, за період з 01.12.2020 до 01.04.2024 розмір неустойки за несвоєчасну сплату аліментів становить 152 790,95 гривень.

Ухвалою судді від 02 січня 2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.01.2025 представником відповідача адвокатом Переверзєвим О.О. подано відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог та стягнути понесені відповідачем судові витрати виходячи з наступного. З дня набрання рішенням суду про стягнення аліментів з відповідача від 16.01.2008 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 законної сили та до моменту пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання і відкриття виконавчого провадження 05.12.2023, у стягувачки були відсутні майнові претензії до боржника щодо сплати аліментів. Крім того, рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 23.05.2024, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, встановлено факт проживання сторін по справі однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у період з 25.06.2008 до 01.11.2023, що виключає обов`язок боржника сплачувати аліменти (правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі № 519/970/21). Крім того, відповідачем після відкриття виконавчого провадження згідно розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем сплачено заборгованість у повному обсязі, що виключає його вину у несвоєчасній сплаті аліментів.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали і просять задовольнити. Позивачка просить врахувати, що відповідач є матеріально забезпеченим, має у власності легковий автомобіль, житловий будинок. Відповідач знав про судове рішення щодо стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з його вини, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому вона має право на стягнення неустойки (пені). Починаючи з 30.10.2013 коли виконавче провадження було завершено і до 01.12.2020 відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку перебуваючи з позивачкою у цивільному шлюбі.

Представник відповідача адвокат Переверзєв О.О. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиву.

Представник третьої особи у судове засіданні не з`явився будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 73508399 суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 16.01.2008 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2007 року, до повноліття дитини.

Згідно матеріалів виконавчого провадження № 73508399, 29.11.2023 стягувачкою ОСОБА_1 подано заяву про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 05.12.2023 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-46-08 виданого 30.01.2008.

За інформацією Коропського ВДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 25.02.2025, на виконанні перебував виконавчий лист №2-46-08 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавче провадження відкрито 08.02.2008. Проте, 30.10.2013 до відділу надійшла заява ОСОБА_1 про повернення виконавчого листа № 2-46-08, а тому 30.10.2013 провадження завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція Закону до 2016). Інформація стосовно отримання стягувачем за період з 08.02.2008 по 30.10.2013 аліментів відсутня. Повторно на виконання виконавчий лист № 2-46-08 надійшов 05.12.2023, виконавче провадження відкрито 05.12.2023.

Згідно довідки про неотримання аліментів від 19.09.2024 начальника Коропського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, станом на 01.04.2024 заборгованість по аліментах за виконавчим листом № 2-46-08 за період з 01.01.2020 по 01.04.2024, складає 152 790,95 гривень. Дана сума боргу погашена боржником 05.04.2024.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_2 , що міститься в матеріалах виконавчого провадження станом на 11.03.2025 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить 501,08 гривень.

Крім того, рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 23.05.2024, яке постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.09.2024 залишено без змін, встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як жінки та чоловіка, однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 25.06.2008 по 01.11.2023.

У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Судом встановлено, що рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 23.05.2024 встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як жінки та чоловіка, однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 25.06.2008 по 01.11.2023, отже сторони мали спільний побут, вели спільне господарство та разом утримували спільних дітей.

Таким чином, з 01.12.2020 по 01.11.2023 відповідач фактично добровільно виконував рішення суду про стягнення аліментів, на що позивачка погоджувалася тривалий час до 29.11.2023, що є підставою для відмови у стягненні неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний час (правовий висновок викладено у Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2023 у справі № 519/970/21).

Після відкриття виконавчого провадження 05.12.2023, відповідач сплатив заборгованість за аліментами визначену державним виконавцем за період з 01.01.2020 по 01.04.2024 у повному обсязі, що вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах у рамках виконавчого провадження станом на 05 квітня 2024. Одночасно суд звертає увагу, що починаючи із січня 2024 представником відповідача надсилались адвокатські запити до державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості по аліментах, що свідчить про вжиття заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Тому заборгованість по сплаті аліментних платежів за період з грудня 2020 по квітень 2024 виникла не з вини платника аліментів. Відповідачем доведено, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, у тому числі сплатив заборгованість, а отже є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачка до дня звернення виконавчого листа до примусового виконання (29.11.2023) зверталась до відповідача про необхідність виконання рішення суду у добровільному порядку, повідомивши його про способи перерахування коштів, її номер банківського рахунку, або інші можливі способи перерахування аліментних платежів. Тому відсутні підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментних платежів за період з 01.12.2020 року по 01.04.2024 року включно, оскільки у відповідача відсутня вина у виникненні заборгованості, а також відсутній умисел на ухилення від сплати заборгованості за аліментами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180, 179, 196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), третя особа: Коропський ВДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Успенська, 2, смт. Короп, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя: О.А. Балаба