Справа № 544/476/25
пров. № 2/544/319/2025
Номер рядка звіту 67
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Малицької О. Л.

секретаря судового засідання Ралець О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пирятин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна.

20 березня 2025 року представником позивача ОСОБА_3 було подано до суду мирову угоду, яка підписана сторонами з наступними умовами:

За ОСОБА_1 визнається право власності в цілому на:

- житловий будинок житловою площею 36,1 кв.м., загальною площею 95,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 ;

- легковий автомобіль DAEWOO NEXIA, випуску 2007 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 отримує від ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй частку у вказаному спільному майні в розмірі, еквівалентному 5000 (п`ять тисяч) доларів США, яку ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 при підписанні цієї угоди.

Понесені судові витрати залишають кожен за собою.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та ОСОБА_1 участі, просив затвердити мирову угоду.

Відповідачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила затвердити мирову угоду.

Дослідивши мирову угоду, суд приходить до наступного:

Частиною першою статті 258 ЦПК України визначено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Окрім того, ч. 5 статті 258 ЦПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу, що є різновидами судового рішення.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 роз`яснено, що у разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Відповідно до положень ч.7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України, укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Вивчивши зміст мирової угоди, суд приходить до висновку, що укладення мирової угоди та її зміст не суперечить вимогам закону, умови мирової угоди не порушують права чи охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб, стосуються лише прав та обов`язків сторін і сторони наполягають на її затверджені.

В зазначеній мировій угоді сторони зазначили про обізнаність щодо правових наслідків підписання та виконання даної угоди, тому суд вважає за можливе затвердити мирову угоду сторін, а провадження закрити.

Згідно ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 49, 207, 208, 247, 255 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Затвердити мирову угоду, укладену 20 березня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок житловою площею 36,1 кв.м., загальною площею 95,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому налегковий автомобіль DAEWOO NEXIA, випуску 2007 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

При підписанні заяви про затвердження мирової угоди від 20 березня 2025 року, ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй частку у вказаному спільному майні в розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США.

Судові витрати залишити за сторонами.

У зв`язку із укладенням між сторонами мирової угоди та затвердженням її судом закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя О.Л.Малицька