"17" березня 2025 р. Справа № 363/2813/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря судових засідань Воронюк А.І.,

представника заявника Царьова М.В.,

представника позивача Борейко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12.07.2024 року. Просить його скасувати та переглянути. В обгрунтування заяви представник посилається на те, що12.07.2024 року судом було постановлено заочне рішення згідно якого, з відповідача було стягнуто на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 5220 від 17.01.2020 року в розмірі 266 796 грн. 71 коп. та 3 201 грн. 56 коп. сплаченого судового збору. Про рішення заявник дізнався лише після того, як щодо нього було відкрите виконавче провадження та отримання копії рішення суду. Вказує, що матеріали справи не містять жодного документального підтвердження про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви, а тому останній не міг здійснити захист своїх прав і інтересів під час розгляду справи. Зазначає, що копія заочного рішення по справі заявнику не була відправлена, матеріали справи не містять документів, що підтверджують відправлення судом судового рішення на адресу відповідача. Копія заочного рішення по справі була отримана представником заявника 23.12.2024 року року шляхом ознайомлення з матеріалами справи представником відповідача адвокатом Царьовим М.В. у системі Електронний суд після надання судом доступу адвокату до справи. Щодо вимог про стягнення комісії за кредитним договром вказує, що відповідно до графіку платежів з обчислення загальної вартості кредиту Додаток №1 до Договору за обслуговування кредитної заборгованості за весь час строку кредитування відповідач має сплатити 444601.94 гривень, що більше ніж у 2 рази перевищує саме тіло кредиту, що загалом не відповідає ані принципу справедливості договору, ані положенням Закону України «Про споживче кредитування». Зазначає, що позивач, фактично скориставшись юридичною необізнаністю відповідача, включив у договір умови, що є несправедливими та необґрунтованими. Оскільки, відповідач посилається на те, що умова договору про сплату такої комісії є недійсною, то вимога про стягнення тіла кредиту підлягає зменшенню на суму сплаченою комісії (на 181439.31 гривень) шляхом зарахування такої суми у тіло кредиту. Крім того вказує, що матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості та щодо виконання договірних зобов`язань.

07.03.2025 року від представника позивача Борейко Н.О. надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. В ній представник просить вказану заяву залишити без задоволення та посилається на те, що в заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті. Вказує, що ОСОБА_1 протягом 14 календарних днів з дня укладення договору не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення Кредитного договору не відкликав, і не звертався до кредитора за додатковими роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення, тобто не скористався цим своїм правом. Також зазначає, що ОСОБА_1 як під час укладення Кредитного договору, так і під час користування кредитними коштами (до моменту звернення Банку з позовом до суду щодо стягнення заборгованості) жодних заперечень щодо його умов не заявляв, будь яких претензій щодо не проведення з ним переддоговірної роботи не мав, незгоду з окремими пунктами Кредитного договору не висловлював. Таким чином, при укладенні спірного Кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вказану заяву та просив скасувати та переглянути заочне рішення суду з підстав викладених у заяві.

Представник позивача повідомила, що підстав для скасування заочного рішення не має.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.07.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 5220 від 17.01.2020 року в розмірі 266 796 грн. 71 коп. та судовий збір у розмірі 3 201 грн. 56 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 288 ЦПК України - заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення підлягає скасуванню за наявності одночасно двох умов: якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 280), проте, відповідно до трекінгу відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Також, через офіційний портал "Судова влада України" було опубліковане оголошення про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 12.07.2024 року.

Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання. Заявником не надано відповідних доказів та тверджень необізнаності відповідача щодо умов договору та не представлено доказів недійсності умов договору, звернень з цих підстав до банку або суду із відповідними заявами, починаючи з 2020 року, які могли би слугувати підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду. В заяві представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відсутні посилання на докази, які б мали істотне значення для справи, та які б не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд вважає, що відсутні законні підстави для скасування заочного рішення, отже, заяву про перегляд заочного рішення відповідача слід залишити без задоволення.

Відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.127, 287,288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 19.03.2025 року.

Суддя Т.В. Шубочкіна