Справа № 539/1029/25
Провадження № 2-з/539/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Г.М.Гуменюк, розглянувши за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лук`янової Юлії Володимирівни про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача відповідно до якої позивачка просить: визнати нечинними транзакції щодо зняття грошових коштів 09.02.2025 року в розмірі 49919,84 грн з карткового рахунку, що належить ОСОБА_1 відкритому у АТ КБ «Приватбанк» та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати кредитну заборгованість та відсотки, які будуть нараховані на неї за належним ОСОБА_1 картковим рахунком, яка станом на 04 березня 2025 року становить 49919,84, яка утворилась внаслідок несанкціонованих транзакцій від 09.02.2025 року.

18.03.2025 року після подачі позовної заяви представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лук`яновою Ю.В. подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» нараховувати будь-які щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні тощо за зняті грошові кошти 09.02.2025 року у загальному розмірі 49919,84 грн по картковому рахунку «Універсальний» № НОМЕР_1 до набранням рішення у даній справі законної сили.

Заява обґрунтована тим, що нею до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області подано цивільний позов про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. 09.02.2025 року з 18 години 54 хвилин, невідомі особи вчиняли шахрайські дії по незаконному заволодінні грошовими коштами позивачки з її карткового рахунку на загальну суму 49919,19 грн., транзакції по якій, була проведена працівниками Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». За даним фактом внесено відомості про кримінальне правопорушення внесене до ЄРДР за №0000097 від 15.02.2025 року за ч.4 ст.190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває.

На день подачі заяви Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» вчиняє дії спрямовані на стягнення заборгованості та списання процентів з карткового рахунку позивача, а саме надсилає повідомлення з вимогами погасити прострочену заборгованість, внести обов`язковий місячний платіж до 25 числа. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись із заявою про забезпечення позову та просити заборонити Акціонерному товариству комерційного банку «Приватбанк» нараховувати будь-які щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні тощо за зняті грошові кошти 09.02.2025 року у загальному розмірі 49919,84 грн по картковому рахунку «Універсальний» № НОМЕР_1 до набранням рішення у даній справі законної сили.

Вирішуючи питання забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суд (постанова від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є, зокрема, вимога про визнання нечинними транзакції щодо зняття грошових коштів 09.02.2025 року в розмірі 49919,84 грн з карткового рахунку, що належить ОСОБА_1 відкритому у АТ КБ «Приватбанк» та скасування кредитної заборгованості та відсотків, які будуть нараховані на позивача за належним їй картковим рахунком, яка утворилася внаслідок несанкціонованих транзакцій від 09.02.2025 року на загальну суму 49919,84 грн.

Водночас, за змістом заяви про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» нараховувати будь-які щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні тощо за зняті грошові кошти 09.02.2025 року у загальному розмірі 49919,84 грн по картковому рахунку «Універсальний» № НОМЕР_1 до набранням рішення у даній справі законної сили.

Суд наголошує, що диспозиція закону, котра дозволяє суду, з метою забезпечення позову до ухвалення остаточного рішення, забороняти особам вчиняти певні дії, є юридично невизначеною, і носить оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача, відтак, суд забезпечивши позов у обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» нараховувати будь-які щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні тощо за зняті грошові кошти 09.02.2025 року у загальному розмірі 49919,84 грн по картковому рахунку «Універсальний» № НОМЕР_1 до набранням рішення у даній справі законної сили, суд фактично вирішить питання щодо позову без розгляду справи в суді.

Таким чином, проаналізувавши заяву про забезпечення позову, зміст доводів заявника, додані до заяви документи, виходячи із засад розумності, та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову,зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позову, суд з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до переконання, що подана заявником заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів учасників справи, за захистом яких вона звернулася до суду з позовом про захист прав споживача.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лук`янової Юлії Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі № 539/1029/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк