Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/10/25
Номер провадження2-др/711/16/25
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
20 березня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
представника позивача, адвоката Попової І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №711/10/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Водночас, питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу не вирішувалось судом під час ухвалення рішення в зв`язку з тим, що у судовому засіданні, що відбулося 30 січня 2025 року, представник позивача адвокат Попова І.П. зробила відповідну заяву про надання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2025 призначене судове засідання з розгляду заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення по справі №711/10/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, о 12 год 00 хв 18 березня 2025 року.
Водночас 12 березня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Павленко Мар`яни Василівни, через підсистему «Електронний суд» (вхідний №9808), було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Обгрунтовуючи заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Павленко М.В. у запереченні зазначає, що враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є справою незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених в описі робіт, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, відповідність критеріям розумності та справедливості, беручи до уваги правові висновки постанови Верховного Суду від 10.06.2021р. по справі №820/479/18 та від 22.06.2022р. по справі №380/3142/20, ураховуючи надані до матеріалів справи документи, вважає, що достатнім, справедливим і співмірним відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу буде сума в розмірі 3000,00 грн. Ураховуючи викладене, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Павленко М.В. просить суд задовольнити заяву в розмірі 3000,00 грн.
У судовому засіданні, що призначено 18 березня 2025 року о 12 год 00 хв, представник позивача адвокат Попова І.П. вимоги, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення, підтримала з підстав, що викладені у ній. Просила суд задовольнити заяву в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвоката Павленко М.В. у судове засіданні, що відбулося 18 березня 2025 року, не з`явилася, причин не прибуття не повідомила, заяви та/або клопотання про відкладення розгляду заяви до суду не подала. Водночас про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином шляхом направлення ухвали про призначення до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення до електронного кабінету цього учасника справи у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.184).
Відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, причин не прибуття представник не повідомив, заяви та/або клопотання про відкладення розгляду заяви до суду не подав. Водночас про день, час та місце судового засідання відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» було повідомлене належним чином шляхом направлення ухвали про призначення до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення до електронного кабінету цього учасника справи у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.184 зворот).
Частиною 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки як представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Павленко М.В., так і відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви, суд, заслухавши думку представника позивача адвоката Попової І.П., яка не заперечила проти розгляду заяви у відсутність відповідачів, керуючись ч.4 ст.270 ЦПК України, постановив ухвалу, що занесена до протоколу судового засідання, про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за даної явки учасників справи.
18 березня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення додаткового судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення додаткового рішення до 16 год 30 хв 20 березня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, врахувавши позицію представника позивача, висловлену як письмово, так і під час надання пояснень у судовому засіданні, а також позицію представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Павленко М.В., що викладена письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2025 у справі №711/10/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 884 (вісімсот вісімдесят чотири) гривні 05 (п`ять) копійок судового збору.
У іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без задоволення.
У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - відмовлено (а.с.158-166).
Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частинами 1, 2 ст. 15 ЦПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 (далі Закон №5076) закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст. 1 Закону №5076, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 30 Закону №5076, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.1, п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Під час розгляду справи по суті, 30 січня 2025 року, представник позивача адвокат Попова І.П. заявила про наявність судових витрат, а також про те, що відповідні докази понесення таких витрат буде надано суду після ухвалення рішення протягом визначеного законом строку.
Водночас розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
Як встановлено судом під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення і підтверджується матеріалами справи, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення додано: договір про надання правничої допомоги від 24 жовтня 2024 року, укладений ОСОБА_1 з адвокатом Поповою І.П. (а.с.177-178), детальний опис робіт (наданих послуг) по цивільній справі 711/10/25 (а.с.175) та квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 05 березня 2025 року про оплату згідно договору від 24.10.2024 (а.с.176).
Із детального опису робіт (наданих послуг) по цивільній справі 711/10/25 суд встановив, що адвокат Попова І.П. надала правничу допомогу позивачу ОСОБА_1 у таких формах: консультація щодо характеру спірних правовідносин, визначення правової позиції; аналіз законодавства України, що регулює відповідні правовідносини; підготовка та подання адвокатських запитів; підготовка та подання позовної заяви; підготовка та подання відповіді на відзив відповідача-1; підготовка та подання відповіді на відзив відповідача-2; представництво інтересів у Придніпровському районному суді м. Черкаси у судових засіданнях 30.01., 13.02.,18.02. та 05.03.2025; підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У зв`язку із дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатом Поповою І.П. у справі щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, із відповідача ОСОБА_2 , суд констатує, що представником позивача надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги та її вартості.
Зокрема, суд констатує, що адвокат Попова І.П., з метою підготовки позовної заяви, здійснила направлення адвокатського запиту до ТСЦ №7141, відповідь на який знаходиться на а.с.18, а також підготовила: 1) позовну заяву, в якій міститься як аналіз чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, так і практика його застосування Верховним Судом (а.с.2-10); 2) відповідь на відзив представника відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» (а.с.123-125); 3) відповідь на відзив представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Павленко М.В. (а.с.131-135), а також приймала участь у судових засіданнях: 30.01.2025, що тривало понад 40 хв (а.с.142-144), 13.02.2025, що тривало понад 1 годину (а.с.147-150), 28.02.2025, що тривало майже 20 хв (а.с.153-155), а також 05.03.2025 (а.с.156), та підготовила заяву про ухвалення додаткового рішення та приймала участь у судовому засіданні щодо її розгляду по суті (а.с.170-172).
Водночас, ч. 1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, як встановлено судом, рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.03.2025 позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 були задоволені частково, а саме на 72,99%. У зв`язку із цим, керуючись п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивача ОСОБА_1 щодо означеного відповідача, що у грошовому виразі складає 7206,30 грн (9873 грн (частка витрат на правничу допомогу, що відповідає частці позовних вимог, що пред`явлені позивачем до відповідача ОСОБА_2 ) х 0,7299 (розмір задоволених позовних вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 )).
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що саме 7206,30 грн підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 як витрати на правничу допомогу, що останній надавалась адвокатом Поповою І.П.
Щодо заперечень представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Павленко М.В. щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає про таке.
Частиною 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас диспозиція ч.6 ст.137 ЦПК України визначає як підставу для зменшення судом витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не сам факт подачі клопотання (заяви) про зменшення означених витрат, а саме доведення неспівмірності таких витрат. Ба більше, доведення неспівмірності є обов`язком саме того учасника справи, який подав відповідне клопотання/заяву.
Із безпосередньо досліджених заперечень представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Павленко М.В. щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу суд встановив, що їх зміст фактично зводиться до цитування як положень ЦПК України, так і висновків Верховного Суду. Водночас жодного аналізу як норм процесуального права, так і висновків Верховного Суду з призми обсягу правничої допомоги та її вартості щодо конкретної цивільної справи, зміст заперечень не містить.
У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що сам по собі факт віднесення судом даної справи до малозначних справ і її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін безумовно не свідчить про неспівмірність наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. Водночас, суд відзначає той факт, що надані адвокатом Поповою І.П. послуги та виконані роботи стосувалися виключно надання правничої допомоги позивачу ОСОБА_1 саме у межах цивільної справи №711/10/25.
З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3000 грн як про це просить представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Павленко М.В. у запереченні від 12.03.2025.
Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 7206 грн 30 коп понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, розрахованих пропорційно до задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, у справі слід ухвалити додаткове рішення.
Керуючись ст. 133, 134, 137, 141, 244, 265, 270, 354, 355 ЦПК України, суд
заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №711/10/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7206 (сім тисяч двісті шість) гривень 30 (тридцять) копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складене 20 березня 2025 року.
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .
Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», код ЄДРПУО: 30115243, місцезнаходження: м. Київ, проспект Берестейський, 65.
Головуючий: О. В. Петренко