БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4731/24
провадження № 2/361/3861/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Петришин Н.М.,
за участю секретаря Іванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад обставин

У травні 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 , в якій остання просила встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні у чоловіка ОСОБА_3 у період з 2016 року до моменту зникнення безвісти ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що з червня 2016 року по 28 лютого 2022 року остання проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу постійно, вони мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла та його ремонті. Разом з ними проживала також донька позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, після 28 лютого 2022 року у зв`язку з початком війни позивач виїхала з донькою за кордон, а ОСОБА_3 у березні 2022 року був мобілізований до Збройних Сил України. Однак, вони постійно спілкувалися й опікувалися один одним, позивач у час відпустки ОСОБА_3 приїздила в Україну. Позивач ОСОБА_1 та її донька перебували на утриманні ОСОБА_3 , оскільки позивач роботи не мала у зв`язку з військовим станом. 18 березня 2023 року ОСОБА_3 пропав безвісті під час бойових дій, та його батько ОСОБА_2 наразі отримує кожного місяця грошове забезпечення замість сина. Позивач вважає, що саме остання має право на таке грошове забезпечення так, як ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та перебувала на утриманні у зниклого безвісті солдата. З наведених підстав, ОСОБА_1 просить, з урахуванням уточнення позовних вимог, встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з червня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 з 24 лютого 2022 року по 19 березня 2023 року.

Заперечення відповідача

29 серпня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , в якому останній заперечує проти заявлених вимог. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту проживання позивача та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка і дружини, зокрема, ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вважає, що надані ОСОБА_1 докази не є належними та допустимими. ОСОБА_2 визнає, що його син - ОСОБА_3 дійсно знайомий з ОСОБА_1 та час від часу перебував за місцем мешкання позивача, проте жодних сімейних відносин між ними не було. Звертав увагу суду на те, що до початку повномасштабного вторгнення в Україну, ОСОБА_3 працював за межами території України, зокрема, з 01.01.2015 по 01.03.2024. З наведених підстав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх недоведеністю.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2024 року відкрито провадження в справі.

Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шурхно А.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Дядюра В.О. заперечував проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа - Військова частина НОМЕР_1 у судове засідання представника не направила, про судове засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Обставини справи, що встановлені судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відмітка про місце реєстрації останньої в її паспорті серії НОМЕР_2 .

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, 06 серпня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, про що вчинено 06 серпня 2005 року відповідний актовий запис за № 1210. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_1 ».

У шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2014 року у справі № 759/6952/14-ц шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого 11 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_7 11 березня 2015 року змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

З копії договору купівлі-продажу 1/4 частки квартири, посвідченого 09 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В.В., вбачається, що ОСОБА_1 09 червня 2016 року придбала 1/4 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_2 .

З Витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3213- від 13 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 08 серпня 1981 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області.

З Акту виконаних робіт «Монтаж фільтра» № 362 від 12 липня 2021 року та Акту виконаних робіт «Технічне обслуговування/діагностика фільтра» від 15 лютого 2023 року видно, що вказані послуги надавалися за адресою: АДРЕСА_1 , й замовником вищевказаних послуг зазначений ОСОБА_3 , який і підписував дані акти.

З копії товарного чеку від 10.08.2020 вбачається, що ОСОБА_3 приймав замовлення щодо доставки меблів за адресою: АДРЕСА_1 , а саме дивану-ліжка вартістю 10 850 грн. та комплекту меблів для кухні вартістю 15 700 грн.

Відповідно до Акту про надані медичні послуги для пацієнта від 22.01.2022, ОСОБА_3 надавалася консультація провідного спеціаліста ТОВ «Клініка Оксфорд Медікал», де останній вказував адресу пацієнта: АДРЕСА_1 .

Крім того, з Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , вбачається, що останній у період з 21.04.2022 по 19.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні У КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни», де ОСОБА_3 вказував адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Із копії Заяви на доставку товару від 05.07.2019, а саме пральної машинки згідно товарного чеку № ЧКІС3-0025 отримувачем товару зазначений «ОСОБА_15» та його номер телефону - « НОМЕР_6 ».

Згідно копій накладних від 26.08.2020, 17.08.2021, 22.02.2022 щодо ремонту транспортного засобу позивача ОСОБА_1 , Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_7 , ОСОБА_3 також виступав замовником послуг з ремонту авто.

Відповідно до Акту № 08/279/09/013-450, складеного 18 квітня 2023 року депутатом Київської міської ради Бродським О.Я., на основі інформації свідків-сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , встановлено, що ОСОБА_3 у період з червня 2016 року по серпень 2022 року фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

У декларації № 0001-7640-7РА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, від 03.02.2023, ОСОБА_3 також вказував вищевказану як адресу проживання, а також зазначав ОСОБА_1 як його довірену особу для повідомлення у разі настання екстренного випадку з пацієнтом.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копії платіжних інструкцій видно, що ОСОБА_3 перераховував на рахунок ОСОБА_1 , а також її дочки - ОСОБА_4 грошові кошти. Так, зокрема, 21.05.2022 ОСОБА_3 перерахував на рахунок позивача 20 000 грн., 24.06.2022 - 20 000 грн., 14.06.2022 - 10 000 грн., 23.07.2022 - 30 000 грн., 07.08.2022 - 25 000 грн., 23.08.2022 - 40 000 грн., 30.08.2022 - 46 000 грн., 10.09.2022 - 30 000 грн., 09.12.2022 - 100 000 грн., 12.01.2023 - 100 000 грн., 23.01.2023 - 100 000 грн., 08.03.2023 - 2 010,05 грн. (на рахунок ОСОБА_4 ), 31.10.2023 - 102 000 грн.

З Довідки № ТС00-000001, виданої 22 липня 2024 року ТОВ «Техкартсервіс СЕ», вбачається, що ОСОБА_1 працювала у товаристві на посаді начальника відділу збуту у період з 16.07.2020. Дохід позивача за період з 01.02.2022 по 02.11.2023 склав 169 287,29 грн.

Відповідно до Сповіщення сім`ї № 83, направленого 22 березня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , сержант ОСОБА_3 , 1981 року народження, командир 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , 18 березня 2023 року зник безвісти поблизу населеного пункту м. Авдіївка Донецької області.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 6 від 03 липня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внесений 23 червня 2023 року до даного реєстру як такий, що зник безвісти.

На підставі вищевикладеного, 25 березня 2023 року, за заявою ОСОБА_2 , Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відкрито кримінальне провадження за № 0000927 за ч. 1 ст. 115 КК України, про що свідчить наявний в матеріалах справи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку з вказаними вище обставинами, 24 квітня 2023 року військовою частиною НОМЕР_1 складено Акт службового розслідування за № 5848, з якого видно, що згідно пояснень солдата ОСОБА_12 під час бойового завдання в населеному пункті Красногорівка Донецької області зник безвісти сержант ОСОБА_3 Позиція « ІНФОРМАЦІЯ_7 » того дня знаходилася під щільним обстрілом, і тому коли пропав зв`язок із сержантом ОСОБА_3 не було змоги перевірити, де він знаходиться. Наступного дня позиція була захоплена ворогом. На підставі усних пояснень свідків з високою долею імовірності можна припустити, що сержант ОСОБА_3 загинув (зник безвісти), а тіло знаходиться під товстим шаром ґрунту.

Згідно Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 79 від 18 березня 2023 року військовослужбовців, зокрема, й ОСОБА_3 знято з грошового забезпечення як такого, що зник безвісти.

Про факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу свідчать наявні в матеріалах справи спільні фото ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , скрін-шотів їх листування.

Крім того, установлено, що 04 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_2 видав довіреність на ім`я позивача ОСОБА_1 , що посвідчена приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Грищенко В.В., зареєстрована у реєстрі за № 473, відповідно до якої відповідач уповноважив позивача бути його представником в органах державної влади України та їх структурних підрозділах з питань захисту законних прав та інтересів ОСОБА_2 та з питань зникнення його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без права одержання присудженого майна, грошей.

Вищевказану довіреність скасовано за заявою ОСОБА_2 від 01 липня 2024 року, про що свідчить заява відповідача, зареєстрована в реєстрі за № 2638.

З копії платіжного доручення від 09.02.2024 вбачається, що позивач ОСОБА_1 перераховувала на рахунок ОСОБА_13 , дружини відповідача, суму грошових кошті в у розмірі 10 050 грн.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_3 був її вітчимом, вони всі разом, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та свідок жили разом як сім`я за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 завжди підтримував її, опікувався, проводили разом дозвілля, захищав її у школі та був їй як батько. Разом вони їздили за межі України на відпочинок. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали відносини як подружжя, були сім`єю, мали спільний бюджет та розпоряджалися ним також спільно. ОСОБА_3 заробляв більше й коли були за кордоном, то жили за його кошти, він перераховував кошти на проживання.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були сім`єю, проживали в квартирі ОСОБА_14 , він виховував дочку позивача - ОСОБА_4 , був їй за батька. Свідок пояснила, що познайомилися ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у 2015 року, а з 2016 року почали жити разом, вона їх часто бачила разом, приходила до них в гості. Разом вони робили ремонту, придбавали меблі у квартиру. Також вказала, що коли востаннє ОСОБА_15 був вдома, то зробив пропозицію ОСОБА_1 , однак дитина захворіла, тому планували оформити стосунки наступної відпустки ОСОБА_3 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що є подругою позивача, також підтвердила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 жили сім`єю, подорожували, мали спільні кошти, ОСОБА_15 за потреби завжди перераховував кошти, зокрема й дочці позивача. Останній раз ОСОБА_3 приїздив до сім`ї у лютому у відпустку.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні зазначила, що знає позивач з 1999 року, навчалися разом, пізніше ОСОБА_18 хрестила її сина. З ОСОБА_19 познайомилася у 2015 році, а з 2016 року вони почали жити разом, коли позивач придбала житло. ОСОБА_15 допомагав робити ремонт. Зазначила, що коли дитина позивача у 2018 році захворіла, то ОСОБА_3 постійно був з дитиною. ОСОБА_15 працював спочатку в Україні, але хотів мати певний рівень доходу, тому знайшов роботу за кордоном, виїжджав у Бельгію. ОСОБА_3 по 2-3 місяці бував за межами України. Влітку вони сім`єю їздили на відпочинок. Останньої відпустки як приїздив ОСОБА_15 , то зробив ОСОБА_20 пропозицію і вони мали наступної відпустки одружитися.

У судовому засідання свідок ОСОБА_21 зазначила, що є рідною сестрою ОСОБА_1 . З ОСОБА_3 позивач жили разом як одна родина, мали спільний бюджет, їздили до їхніх батьків на дачу, а також разом відпочивали. Батько ОСОБА_3 також приїздив в гості до батька ОСОБА_1 та ОСОБА_21 . Вказувала на те, що це була сім`я, вони мали одружитися, коли у ОСОБА_3 буде наступна відпустка.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

За нормами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що факти, які мають юридичний характер, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без шлюбу встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У Постанові Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. № 168 визначено порядок та підстави виплати додаткової винагороди та одноразової винагороди, які здійснюються на підставі наказів командирів (начальників), зокрема, у разі захоплення військовослужбовця Збройних Сил України в полон або визнання такого безвісно відсутнім (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).

Відповідно до п. 2 вищевказаної постанови, особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень. Розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначається відповідно до абзацу другого підпункту "а" пункту 1 статті 16-2 зазначеного Закону.

За змістом вказаного Порядку особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

У разі коли особа, яка зазначена у пунктах 1-1-2 цієї постанови, зникла безвісти за особливих обставин або її в судовому порядку визнано безвісно відсутньою та у подальшому рішенням суду оголошено померлою, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата набрання законної сили рішенням суду про оголошення такої особи померлою.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону). У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

У п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутні, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2016 № 884, визначено вичерпний перелік осіб на виплату такого грошового забезпечення, а саме: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Відповідно до вимог статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

У частині першій статті 31 Закону № 2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Так, з позовної заяви видно, що підставою для звернення до суду із вказаним позовом є необхідність встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу та перебування на його утриманні, оскільки даний факт забезпечить позивачу реалізацію її права на отримання грошового забезпечення та можливість отримувати від державних органів достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку її чоловіка ОСОБА_3 , який зник при особливих обставинах.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася, зокрема, як до військової частини НОМЕР_1 , Броварського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області, так і до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Однак, щоразу отримувала відмову так, як остання не підтверджувала належним чином наявність відповідних відносин з військовослужбовцем ОСОБА_3 як чоловіка та дружини.

У нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення зниклого безвісті чоловіка ОСОБА_1 також листом військової частини НОМЕР_1 за № 23837 від 09 листопада 2023 року відмовлено з посиланням на те, що у п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутні, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2016 № 884, визначено вичерпний перелік осіб на виплату такого грошового забезпечення, а саме: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У зв`язку з чим, позивачу відмовлено у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_3 .

Так, для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, що необхідно для отримання заявником разової грошової допомоги, має значення встановлення обставин перебування такої особи на повному утриманні померлого військовослужбовця або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.

Матеріалами справами встановлено, що ОСОБА_1 після початку війни виїхала з дитиною ОСОБА_4 за межі України, її дохід за період з 01.02.2022 по 02.11.2023 склав 169 287,29 грн., тобто в середньому по 8 061 грн. щомісячно.

ОСОБА_3 у період з 2022 року по 2023 рік систематично перераховував значні суми кошти позивачу ОСОБА_1 на її утримання та її доньки, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями.

З огляду на викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши свідків, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 у період з 24 лютого 2022 року по 19 березня 2023 року є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не вели спільний побут, не мали спільного бюджету, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а також допитами у судовому засіданні свідками.

Крім того, твердження відповідача щодо того, що ОСОБА_3 працював за межами території України, зокрема, з 01.01.2015 по 01.03.2024 є необґрунтованими, оскільки з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-85569/18/24 від 09.12.2024 видно, що останній у період з січня 2018 року по грудень 2021 року неодноразово виїжджав за межі України, однак проміжки часу, протягом яких ОСОБА_3 був закордоном не свідчать про його постійне місце роботи та проживання за межами України.

Інших доказів на спростування заявлених вимог до суду не надано й судом не встановлено.

За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними та приходить до висновку про встановлення факту спільного проживання позивача разом із ОСОБА_3 , який зник безвісти 18 березня 2023 року за особливих обставин, однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2016 року по 19 березня 2023 року, а також факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 у період з 24 лютого 2022 року по 19 березня 2023 року.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 293, 294, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 24 лютого 2022 року по 19 березня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Військова частина НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН