Справа № 683/3459/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Лугового О.М.

з участю секретаря судового засідання Градомської Д.Р.,

представника позивача Змієвської Т.П., (в режимі відеоконференції)

представника відповідача Кравчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/3459/24, 2/683/165/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

01 листопада 2024 року представник Ткаченко М.М. в інтересах ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза договорами №101942743 від 27.06.2021 року, №75446322 від 03.06.2021 року, №-88755 від 25.06.2021 року в розмірі 93 190 грн. 68 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 03.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75446322, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику у сумі 15 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 03.07.2021 року та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99 %.

30 грудня 2021 року укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №75446322 від 03.06.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 50 820 грн., з яких 15 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 35 820 грн. заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

10 березня 2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №75446322 від 03.06.2021 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 51 327 грн. 16 коп., з яких 15 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 35 820 грн. заборгованість по відсоткам, 507 грн. 16 коп. заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

27.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №101942743, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у сумі 7 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму кредиту в строк до 27.07.2021 року (включно) та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 2 100 грн. та сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 700 грн.

17 січня 2022 року укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №101942743 від 27.06.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 18 726 грн. 22 коп., з яких 5 167 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12 859 грн. 22 коп. заборгованість по відсоткам, 700 грн. комісія.

10 січня 2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №101942743 від 27.06.2021 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28 543 грн. 52 коп., з яких 5 167 грн. заборгованість по тілу кредиту, 22 676 грн. 52 коп. заборгованість по відсоткам, 700 грн. комісія, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Крім того, 25.06.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №-88755, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у сумі 3 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15.07.2021 року (включно) та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом.

07 березня 2023 року було укладено договір №07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №-88755 від 25.06.2021 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №07/03/23 від 07.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 3 843 грн., з яких 3 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 843 грн. заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредитів, відсотків, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно ст. 128 ЦПК України.

Представник відповідача адвокат Кравчук В.М., в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідач з 07 березня 2022 року був призваний по мобілізації на військову службу відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року та по даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . А тому, відповідач як військовослужбовець звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тому вважає, що в частині вимоги позивача про стягнення штрафів, пені та відсотків за користування кредитними коштами не підлягають задоволенню. Крім того просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75446322, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику строком на 30 днів (з 03.06.2021 року по 03.07.2021 року) у сумі 15 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 03.07.2021 року та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99 %.

Кредитний договір підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора LhbWT1PAGv і був надісланий на номер мобільного телефону позичальника, про що свідчить п.12 та п.18 договору позики, адреса, реквізити та підпис сторін.

Пунктом 17 договору позики №75446322 від 03.06.2021 року, визначено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 6.5. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.

Згідно довідки №КД-000000377 від 17.09.2024 року та листа №17/09/24-23 від 17.09.24, судом встановлено, що на карту № НОМЕР_2 (номер якої, зазначений в п. 18 договору позики від 03.06.2021 року), 03.06.2021 року здійснено перерахунок коштів в сумі 15 000 грн.( 96-100 арк.).

У Додатку №1 до договору позики №75446322 від 03.06.2021 року сторони погодили загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку договору про споживчий кредит, а саме: строк на який надано кредит - 30 днів, сума позики 15 000 грн., проценти за користування кредитом 4 455 грн., загальну річну процентну ставку 2 266 грн. 48 коп., загальну вартість кредиту 19 455 грн.

30 грудня 2021 року укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №75446322 від 03.06.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №30-12/2021 від 30.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 50 820 грн., з яких 15 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 35 820 грн. заборгованість по відсоткам.

10 березня 2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №75446322 від 03.06.2021 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 51 327 грн. 16 коп., з яких 15 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 35 820 грн. заборгованість по відсоткам, 507 грн. 16 коп. заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Крім того, 25.06.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №-88755, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику строком на 20 днів (починаючи з 25.06.2021 року по 15.07.2021 включно) кредит у сумі 3 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15.07.2021 року (включно) та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом.

Кредитний договір підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора T8TM7U6W і був надісланий на номер мобільного телефону позичальника, про що свідчить п.10, п.9.2, п.9.3 договору позики, адреса, реквізити та підпис сторін.

Згідно п.2.7 договору позики №-88755 від 25.06.2021 року, сторони погодили, що плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства.

Сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком розрахунків, або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше дати остаточного повернення кредиту, встановленого цим договором (п.3.6 договору позики №-88755 від 25.06.2021 року).

У Додатку №1 до договору позики №-88755 від 25.06.2021 року сторони погодили графік, а саме: строк на який надано 1,46%, реальну річну процентну ставку 525,6%, розмір плати за користування кредитом у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом - 1,95%, сукупна вартість кредиту 3 880 грн..

Згідно довідки від 25.06.2021 року та інформаційної довідки №1600/03 від 27.03.2024 року, судом встановлено, що на карту № НОМЕР_3 (номер якої, зазначений в п. 10 договору позики № -88755 від 25.06.2021 року), 25.06.2021 року здійснено перерахунок коштів в сумі 3 000 грн.( арк. 52 та арк.94-95).

07 березня 2023 року було укладено договір №07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №-88755 від 25.06.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №07/03/23 від 07.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 3 843 грн., з яких 3 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 843 грн. заборгованість по відсоткам.

Також, 27.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №101942743, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит строком на 30 днів з 27.06.2021 року по 27.07.2021 року, в сумі 7 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму кредиту в строк до 27.07.2021 року (включно) та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 2 100 грн. та сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 700 грн.

Кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, про що свідчить п.6.1, п.10 договору.

Пунктом 2.3.1.2. договору про споживчий кредит №101942743 від 27.06.2021 року сторони погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється,якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховується за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 договору.

Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

У Додатку №1 до договору позики №101942743 від 27.06.2021 року сторони погодили: реальну річну процентну ставку 5 896 грн., комісію за користування кредитом 700 грн., проценти за користування кредитом 2 100 грн., суму кредиту 7 000 грн., строк кредиту 30 днів, загальну вартість кредиту 9 800 грн.

Згідно платіжного доручення №29248675 від 27.06.2021 року, судом встановлено, що на карту № НОМЕР_3 , 27.06.2021 року здійснено перерахунок коштів в сумі 7 000 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 101942743 (арк. 102).

17 січня 2022 року укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №101942743 від 27.06.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 18 726 грн. 22 коп., з яких 5 167 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12 859 грн. 22 коп. заборгованість по відсоткам, 700 грн. комісія.

10 січня 2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №101942743 від 27.06.2021 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28 543 грн. 52 коп., з яких 5 167 грн. заборгованість по тілу кредиту, 22 676 грн. 52 коп. заборгованість по відсоткам, 700 грн. комісія, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», не суперечать приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів (постанова Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №910/9828/17).

У разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Таким чином, боржник, тобто особа право вимоги до якої відступається, не входить до складу учасників цього договору. Договір факторингу не впливає безпосередньо на права та обов`язки боржника, оскільки, в цьому випадку не встановлюється, не припиняється, не змінюється основне зобов`язання боржника, який має виконати свій обов`язок в обсязі і на умовах, що встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13266/18, від 08.07.2020 у справі № 910/13840/18.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Саме по собі невиконання вимог ст.1082 ЦК України не позбавляє нового кредитора права вимоги за невиконаним зобов`язанням в тому числі і в судовому порядку без дотримання попереднього позасудового порядку.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази підтверджують укладення договорів між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а також в подальшому укладення договорів факторингу, які зумовили перехід права вимоги до нового кредитодавця - ТОВ «Коллект Центр», а отже позивач як новий кредитор має право на звернення з цим позовом до суду.

Крім того, представник відповідача не заперечує факт укладення відповідачем вищевказаних кредитних договорів, а договори відступлення прав вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому, відповідно до положень ст.6, 204, 627, 629 ЦК України є правомірним, чинним та обов`язковим для виконання.

Щодо стягнення відсотків слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18), від 04.09.2024 року у справі №426/4264/19 (провадження № 61-7310св24).

Судом встановлено, що відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_1 від 02.11.2004 року, судом встановлено, що 07 березня 2022 року ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року призваний у Збройні Сили України.

Згідно довідки №1640 від 29.06.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 15.04.2022 року по теперішній час, що підписом та печаткою засвідчується.

Відповідно до довідки №2773 від 17.09.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно в період з 10.08.2024 року по 25.08.2024 року, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п.Крем`яне, Кореневського р-н., Курської обл., російської федерації.

Згідно копії посвідчення сері НОМЕР_5 судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Таким чином, на відповідача поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом за період з моменту його призову у зв`язку з мобілізацією (з 07.03.2022 року).

За наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).

Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу.

Судом встановлено, що сторонами було встановлено строк кредитування задоговором позики №75446322 від 03.06.2021 року строком на 30 днів з 03.06.2021 року по 03.07.2021 року, за договором про споживчий кредит №101942743 від 27.06.2021 року строком на 30 днів з 27.06.2021 року по 27.07.2021 року, та за договором позики №-88755 від 25.06.2021 року строком на 20 днів з 25.06.2021 року по 15.07.2021 року.

Крім того, судом встановлено, що згідно даних кредитних договорів сторонами було погодженно умови продовження (пролонгації) строку кредитування, згідно яких і здійснювалося нарахування відсотків з урахуванням пільг передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до 07.03.2022 року, за договорами, що підтверджується наявними в матеріалах справи: розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» за кредитним договором №-88755 від 25.06.2021 року, розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» задоговором позики №75446322 від 03.06.2021 року, розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «МІЛОАН» за договором про споживчий кредит №101942743 від 27.06.2021 року, розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» задоговором позики №75446322 від 03.06.2021 року, розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором про споживчий кредит №101942743 від 27.06.2021 року, розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №-88755 від 25.06.2021 року.

Згідно п.18 «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Судом встановлено, що відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості (арк.127) за договором позики №75446322 від 03.06.2021 року, розмір якої становить: 69 грн. 04 грн. 3% річних, 438 грн. 12 коп. інфляційні збитки, її розрахунок здійснено за період з 30.12.2021 року по 23.02.2022 року, тобто з урахуванням вимог п.18 «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Цивільного кодексу України, що підлягає стягненню.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, що підтверджують наявність боргу позичальника як перед первісними кредиторами, так і перед ТОВ «Коллект Центр», яке виникло в результаті укладення договорів факторингу з первісними кредиторами по вищезазначених кредитних договорах, у зв`язку з чим, суддя дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллекст Центр» слід стягнути заборгованість за договором позики №75446322 від 03.06.2021 року в сумі 51 327 грн. 16 коп. з яких: 15 000 грн. заборгованість по тілу позики, 69 грн. 04 коп. 3% річних, 438 грн. 12 коп. інфляційні збитки, 35 820 грн. заборгованість по відсотках; за договором про споживчий кредит №101942743 від 27.06.2021 року в сумі 28 543 грн. 52 коп. з яких: 5 167 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 700 грн. комісія, 22 676 грн. 52 коп. - заборгованість по відсотках, та за договором позики №-88755 від 25.06.2021 року в сумі 13 320 грн. з яких: 3 000 грн. - заборгованість по тілу позики, 10320 грн. заборгованість по відсотках.

Щодо витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

01 липня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістант» та ТОВ «Коллект Центр» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024. Строк дії договору безстроковий (п.7.1).

Адвокатське об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених Договором (п.1.1).

Обсяг повноважень адвокатського об`єднання визначений у п. 2.1 Договору.

Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п.4.1).

Позивач просить стягнути з відповідача 16 000 грн. понесених ним витрат на правову допомогу, на підтвердження чого надає заявку на надання юридичної допомоги №568 від 14.08.2024 року.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/1951 від 05.03.2019 року, довіреність №1 від 06.01.2025 року, витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року.

Клієнтом та адвокатським об`єднанням підписано витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року, за яким сторони підтверджують, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: 1) надання усної консультації з вивчення документів, тривалістю 2 год. ціною 2 000 грн. за одну годину та вартістю 4 000 грн.; 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 4 год. ціною 3 000 грн. за одну год., вартістю 12 000 грн. Загальна вартість наданих послуг 16 000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на правову допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на правову допомогу під час розгляду справи у сумі 16 000 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правову допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у витязі з акту №3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню до 8 000 грн.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача - ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн.

У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № від 29.10.2024 року.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість: за договором позики №75446322 від 03.06.2021 року в сумі 51 327 грн. 16 коп. з яких: 15 000 грн. заборгованість по тілу позики, 69 грн. 04 коп. 3% річних, 438 грн. 12 коп. інфляційні збитки, 35 820 грн. заборгованість по відсотках; за договором про споживчий кредит №101942743 від 27.06.2021 року в сумі 28 543 грн. 52 коп. з яких: 5 167 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 700 грн. комісія, 22 676 грн. 52 коп. - заборгованість по відсотках, та за договором позики №-88755 від 25.06.2021 року в сумі 13 320 грн. з яких: 3 000 грн. - заборгованість по тілу позики, 10320 грн. заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та 8 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: 01133, вул.Мечнікова, 3, оф.306, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 21 березня 2025 року.

Суддя: