Справа № 458/262/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.03.2025 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

10.03.2025 року через канцелярію Турківського районного суду Львівської області позивач ОСОБА_1 за участі представника адвоката Заремба Валерія Валерійовича подав позовну заяву ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення коштів, в якій просить визнати недійсною Додаткову угоду №1 до Договору №30-11/21 оренди нерухомого (або іншого окремого індивідуально визначеного майна), що належить до комунальної власності Турківської міської ради, укладену 30.07.2024 року між Турківською міською радою Самбірського району Львівської області (82500, Львівська обл., Самбірський район, м. Турка, вул. Січових Стрільців, 62, ) та ОСОБА_1 - Приватним нотаріусом Самбірського районного територіального округу (82500, Львівська обл., Самбірський район, м. Турка, пл. Ринок, 26, РНОКПП ) як таку, що укладена в наслідок обману, та зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу збитки у подвійному розмірі станом на дату ухвалення судового рішення з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних; визнати недійсним пункт 5 Додаткової угоди №1 Договору №30-11/21 оренди нерухомого (або іншого окремого індивідуально визначеного майна), що належить до комунальної власності Турківської міської ради укладену 30.07.2024 року між Турківською міською радою Самбірського району Львівської області (82500, Львівська обл., Самбірський район, м. Турка, вул. Січових Стрільців, 62, ) та ОСОБА_1 Приватним нотаріус Самбірського районного територіального округу (82500, Львівська обл., Самбірський район, м. Турка, пл. Ринок, 26, РНОКПП НОМЕР_1 ), як такий що суперечить ст. 631 та ст. 632 ЦК України; судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа.

Предметом позову є визнання недійсною додаткової угоди та стягнення коштів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд встановив наступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено три вимоги, з яких: дві вимоги немайнового характеру (визнання недійсною додаткової угоди, як такої, що укладена внаслідок обману та визнання недійсним пункту 5 додаткової угоди, як такого, що суперечить ст.ст. 631,632 ЦК України) та одна вимога майнового характеру (відшкодування збитків).

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Однак позивачем додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 2422,10 грн, тобто за дві вимоги немайнового характеру.

Всупереч п.3 ч.3 ст.175 та п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України позивачем не зазначено ціни позову, а відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

При постановленні даного рішення судом враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З цього приводу прецедентними є рішення ЄСПЛ у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі". У вказаних рішеннях також зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,13,43,76-83,175,185,258-260,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення коштів залишити без руху.

Надати позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи виконання вимог ухвали і усунення недоліків (подати документи, що підтверджують сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру та зазначити ціну позову).

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua, а також на офіційній веб-сторінці суду: http://tk.lv.court.gov.ua/.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, заява буде вважатися не поданою і повернута, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 20.03.2025 року.

Суддя Р.І. Ференц