Номер провадження: 88-ц/813/12/25
Справа № 495/4605/20
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25.10.2011 року, згідно якої було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці кредитування та обслуговування картрахунку. Для використання кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну карту, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16 200,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Однак, ОСОБА_1 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив умови кредитного договору, тому з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 17.05.2020 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 141 497,91 грн, яка складається з наступного: 102 186,16 грн заборгованість за тілом кредиту; 32 588,48 грн заборгованість за простроченими відсотками; 6 723,27 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Невиконання відповідачем зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду із відповідним позовом.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2021 року у задоволенні позовну Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі, а судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задоволено частково, рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2021 року скасовано, позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором №б/н від 25.10.2011 року у розмірі 102 186 (сто дві тисячі сто вісімдесят шість) гривень, 16 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суму судового збору в розмірі 3831 (три тисячі вісімсот тридцять одну) гривню, 06 копійок.

16.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» Одеським апеляційним судом було здійснено без участі заявника, а тому останній був позбавлений можливості надати свої пояснення та відповідно докази які б слугували підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги. Разом з тим, вказує, що жодних кредитних відносин між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» не існувало та наразі не існує, кредитний договір № б/н від 25.10.2011 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» неп укладався та вказані кошти стягнуті з заявника безпідставно.

Після ухвалення зазначеної постанови та набрання нею чинності, тобто після 12.09.2022 року, заявнику стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи, зокрема наявність обвинувального вироку щодо колишнього керівника КП «Семенівський» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був причетний до розтрати грошових коштів підприємства і укладав від імені підприємства кредитні договори з AT КБ «Приватбанк». Так, заявник вважає, що наявність даного обвинувального вироку відносно ОСОБА_2 може спростувати наявність у нього боргових зобов`язань перед AT КБ «Приватбанк».

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року скасувати, прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Від представника АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надішли заперечення на заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, в обґрунтування яких зазначено, що АТ КБ «ПриватБанк» не погоджується із вказаною заявою, вважає, що така заява не містить підстав для перегляду постанови за нововиявленими обставинами, як те визначено Главою 3 ЦПК України. Крім того, матеріали справи містять ряд доказів, якими АТ КБ «ПриватБанк» довів наявність кредитних правовідносин між ОСОБА_1 та Банком, стороною відповідача ці докази не спростовувалися, і наразі не спростовані. Так, встановленим є факт підписання зайцевим анкети - заяви позичальника № б/н від 25.10.2011 року; доказами видачі кредитних коштів Банк надави виписку за договором №б/н від 17.05.2020 з якої вбачається що кошти Зайцев використовував на власні потреби переважно знімав готівку у банкоматах Білгород-Дністровська, розраховувався в торгово-сервісній мережі (магазин " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), інколи погашав кредитну заборгованість. Про втрату картки, чи передання її третім особам ОСОБА_1 не повідомляв, і наразі не повідомляє.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 11.03.2025 року на 16:00 год. АТ КБ «ПриватБанк» явку свого представника не забезпечило, про причини неявки суду не повідомило, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції не виявило та заяв про відкладення судового засідання не подавало.

Присутній у судовому засіданні 11.03.2025 року ОСОБА_1 не заперечував проти розгляду справи за фактичною явкою сторін.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд постанови за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд розмежовує нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Суди також розрізняють нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158 гс 19).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18, провадження № 61-14879 св 19).

Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549 зц 18).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами в разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. зазначену постанову у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38)).

Обставини не можуть вважатися нововиявленими, якщо вони встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, та, відповідно, такі обставини не можуть бути підставою для нового перегляду судового рішення, яке набрало законної сили; певні процесуальні недоліки розгляду справи судами, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи, не можуть, за загальним правилом, вважатися нововиявленими обставинами.

Як на підставу своїх вимог у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року, ОСОБА_1 посилається на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2014 року, яким колишнього керівника КП «Семенівський» ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, а саме - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Апеляційний суд акцентує увагу, що обставини на які посилається заявник щодо розтрат коштів засудженим стосуються виключно майна юридичної особи - КП "Семенівський". Так, з вироку вбачається, що розтрати грошових коштів здійснювалися із рахунків юридичної особи - підприємства, а не з особистих рахунків ОСОБА_1 .

Щодо посилань заявника на примушування ОСОБА_1 до сплати заборгованості його попередника - колишнього керівника КП «Семенівський» ОСОБА_2 , апеляційний суд зауважує, що про вказані обставини ОСОБА_1 суду не повідомляв, попри прийняття участі у розгляді цієї справи як в суді першої так і апеляційної інстанції, та в порушення вимог ст. 77-81 ЦПК України жодних доказів на підтвердження зазначеного не надавав.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини не є нововиявленими, а за своєю правовою природою є новими доказами, а відтак у розумінні ст. 423 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, яке набуло чинності.

Зокрема, апеляційний суд зазначає, що доводи заяви ОСОБА_1 про віднесення обставин, на які він посилається, до категорії нововиявлених - є безпідставними та ґрунтуються на власному помилковому трактуванні і розумінні цих обставин, які, відповідно до змісту статті 423 ЦПК України, не належать до нововиявлених та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у цій справі.

Крім того, необхідне зазначити, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті досягнути нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Таким чином, заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у справі судового рішення задоволенню не підлягає.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27 - 34 рішення "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Частиною 3 ст. 429 ЦПК України встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами слід відмовити, а постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року залишити в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 381, 423, 425, 429 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 21.03.2025 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова