ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2237/25 Справа № 183/7020/24 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція ДГП «Укргеофізика» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

- за апеляційною скаргою Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика»,

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

05.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Державного геофізичного підприємства «Украгеофізика», Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція ДГП «Украгеофізика», в якому просив стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату, що виникла станом на 11 червня 2024 року в сумі 143 112,72 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.06.2024 року по 08.07.2024 року в сумі 88 802,22 грн., а разом 231 914,94 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція ДГП «Укргеофізика» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, задоволено.

Стягнуто з Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату на станом 11 червня 2024 року в сумі 100611,23 грн.

Стягнуто з Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь ОСОБА_1 заробіток за період затримки розрахунку за період з 11.06.2024 року по 31.10.2024 року в сумі 53 316,89 грн.

Стягнуто з Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь держави судовий збір в розмірі 1 539,28 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

03.12.2024 року надійшла апеляційна скарга Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», в якій ставиться вимога про скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що заборгованість із виплати заробітної плати виникла через нестачу коштів внаслідок відсутності державного замовлення на виконання геологорозвідувальних робіт, а також через те, що площі, на яких виконувались роботи, та виробничі потужності Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції на даний час знаходяться на територіях, тимчасово окупованих або в зоні активних бойових дій.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач Державне геофізичне підприємств «Укргеофізика» та її представник належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.84, 85,), у судове засідання представник відповідача не з`явився, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , з 22.12.1980 року перебував у трудових відносинах з Державним геофізичним підприємством «Укргеофізика»,що підтверджується наказом № 347 від 24.12.1980 року та відповідним записом у трудовій книжці (а.с. 5-6).

03.06.2024 року ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції № 18 від 03.06.2024 року (а.с. 6)

Згідно наданої позивачем бухгалтерської довідки, також виданої Придніпровською геофізичною розвідувальною експедицією державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», загальна заборгованість по заробітній платі, станом на 11 червня 2024 року, становить 143 112,72 грн. (а.с. 7).

Згідно довідки № 154 від 01 липня 2024 року, ОСОБА_1 , з липня 2023 року по червень 2024 року була виплачена заробітна плата в сумі 63 693,58 грн., однак у травні та червні 2024 року виплачено 0,00 грн. (а.с. 8).

Таким чином, матеріли справі містять переконливі, не спростовані відповідачем, докази про те, що у день звільнення позивачеві не була виплачена в повному обсязі нарахована заробітна плата у розмірі 143112, 72 грн.

Відповідно до відомостей нарахування коштів № 52 від 14.08.2024 року, ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату в сумі 5 160,37 грн.

Відповідно до відомостей нарахування коштів № 74 від 09.10.2024 року, ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату в сумі 30 000,00 грн.

Відповідно до відомостей нарахування коштів № 75 від 09.10.2024 року, ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату в сумі 6 731,12 грн.

Відповідно до відомостей нарахування коштів № 81 від 18.10.2024 року, ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату в сумі 610,00 грн.

Таким чином, Придніпровською геофізичною розвідувальною експедицією державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», після звільнення позивача, перераховано заборгованість по заробітній платі на банківську картку ОСОБА_1 у загальній сумі 42 501,49 грн. (5 160,37 грн. + 6 731,12 грн. + 30 000,00 грн. + 610,00 грн.).

За підрахунками позивача, які не спростовує відповідач, заборгованість по заробітній платі станом на 29.10.2024 року складає 100 611,23 грн.

Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд першої інстанції виходив з наступного.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

З урахуванням положень п. 2 та 8 Порядку № 100 середня заробітна плата ОСОБА_1 , яка використовується при обрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільнені повинна бути обрахована від виплат за останні два календарні місяці роботи, що передуються місяцю, в якому позивача було звільнено, та які є двома останніми відпрацьованими місяцями роботи позивача, тобто за травень та квітень 2024 року. Згідно з довідкою № 154 від 01 липня 2024 року, дохід позивача за вказані місяці роботи становить суму в розмірі 23 755,07грн., кількість робочих днів за вказаний період 45 (22 у квітні, 23 у травні), а отже, виходячи з розрахунку: 23 755,07грн. / 45, середньоденна заробітна плата позивача становить 527,89 грн.

Таким чином, періодом за який підлягає нарахуванню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є 11.06.2024 року по 31.10.2024 року. Кількість робочих днів за вказаний період становить 101 (від загальної кількості днів 143 - 42 вихідних).

Отже розмір середнього заробітку позивача за час затримки становить 53 316,89грн., з розрахунку: 101 робочих днів (з 11.06.2024 року по 31.10.2024 року) х 527,89грн. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що з Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» належить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату на 11 червня 2024 року в сумі 100 611,23 грн. і середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 11.06.2024 року по 31.10.2024 року в сумі 53 316,89грн., що разом становить 153 928,12грн.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Право на працю, закріплене у статті 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Положеннями ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Нормою ст.15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Положеннями ст.47 КЗпП України передбачений обов`язок роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст.116 КЗпП України, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

В свою чергу, нормою ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Придніпровською геофізичною розвідувальною експедицією державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», після звільнення позивача, перераховано заборгованість по заробітній платі на банківську картку ОСОБА_1 у загальній сумі 42 501,49 грн. (5 160,37 грн. + 6 731,12 грн. + 30 000,00 грн. + 610,00 грн.).

За підрахунками позивача, заборгованість по заробітній платі станом на 29.10.2024 року складає 100 611,23 грн.

Періодом за який підлягає нарахуванню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є 11.06.2024 року по 31.10.2024 року. Кількість робочих днів за вказаний період становить 101 (від загальної кількості днів 143 - 42 вихідних).

Отже розмір середнього заробітку позивача за час затримки становить 53 316,89грн., з розрахунку: 101 робочих днів (з 11.06.2024 року по 31.10.2024 року) х 527,89грн. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 18.03.2025 року.

Судді: