Справа № 703/5267/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Яковенко І.В.

за участі

заявниці ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Кучми А.Г. (в режимі ВКЗ)

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу

встановив:

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт, що вона дійсно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з червня 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті).

Заяву обґрунтовує тим, що з військової часини, де проходив службу ОСОБА_4 , заявнику надійшло сповіщення 08 липня 2024 року, про те, що ОСОБА_4 02 липня 2024 року зник безвісти, але вже в кінці липня 2024 року заявник поховала свого чоловіка та отримала у відділу державної реєстрації актів цивільного стан свідоцтв про його смерть. У зареєстрованому шлюбі заявник та ОСОБА_4 прожили з жовтня 2000 року по 2007 рік. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб заявник та ОСОБА_4 розірвали у червні 2007 року через емоційне непорозуміння, але фактично спільне проживання не припиняли. Спочатку проживали спільно біля батьків заявника в с. Куцівка Черкаського району, а потім у 2005 році придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , для їхньої сім`ї, в якій і проживали разом всією сім`єю весь подальший час. Правовстановлюючі документи на квартиру видані на ім`я заявника та вся її з ОСОБА_4 сім`я зареєстрована в цій квартирі. Під час проживання без реєстрації шлюбу у заявниці та ОСОБА_4 народилося ще два сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заявник та ОСОБА_4 продовжили спільне проживання до часу мобілізації останнього як подружжя, маючи спільний бюджет, спільний побут, спільні витрати, взаємні права та обов`язки та планували знову зареєструвати шлюб та обвінчалися в храмі. Між ними були усталені відносини притаманні подружжю, які склалися роками. Під час проходження служби в ЗСУ ОСОБА_4 здійснював їй перекази коштів, він постійно спілкувався у застосунку «Вайбер» з заявницею як з дружиною. ОСОБА_3 це мати загиблого ОСОБА_4 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року передбачена виплата одноразової матеріальної допомоги членам сім`ї загиблого.

Вказує, що звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 як жінка, яка фактично проживала однією сім`єю із загиблим, щоб отримати одноразову матеріальну допомогу, але отримала в усній формі роз`яснення, що необхідно факт спільного проживання встановити в судовому порядку, у зв`язку з чим заявник звернулася до суду з даною заявою.

01 жовтня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження за вказаною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд.

24 жовтня 2024 року, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшла заява, яка за своєю суттю є письмовими поясненнями, представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Кучми А.Г., в яких остання зазначила, що ознайомившись з доказами, наданими заявником на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , Міністерство оборони України вважає, що згадані докази, як кожен окремо, так і в сукупності, не можуть підтверджувати факт спільного проживання однією сім`єю.

Так, наданий заявником витяг №3718 про зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб може підтверджувати виключно факт реєстрації заявника та загиблого ОСОБА_4 за однією адресою та ніяким чином не свідчить, що згадані особи фактично проживали за однією адресою та їх відносини мали ознаки сім`ї, передбачені ч.2 ст.3 СК України, зокрема спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Довідка №5 від 13 серпня 2024 року, видана керуючим справами ОСББ «Жовтень» Віктором Коваленко також не може підтверджувати факт, який просить встановити заявник, оскільки складена вже після загибелі ОСОБА_4 на підставі нібито акту опитування сусідів №2, який не додано ні до вказаної довідки №5, ні до матеріалів судової справи; не містить жодних підписів та контактних даних таких сусідів. Таке опитування сусідів не може бути належним доказом по справі, оскільки такі особи не є свідками у розумінні процесуального законодавства, не були допитані в судовому засіданні під присягою та з попередженням про кримінальну відповідальність. Крім того, у наданій довідці №5 зазначено, що ОСОБА_4 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , до призову на військову службу. Тобто, вказана інформація суперечить доводам заявника про те, що остання проживала однією сім`єю до дня загибелі ОСОБА_4 (до 02 липня 2024 року). З заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається, звідки та коли ОСОБА_4 був призваний на військову службу.

Заява повнолітньої дочки загиблого ОСОБА_2 та довідка від 16 серпня 2024 року №2 взагалі не можуть бути належними доказами по справі, оскільки не містять інформації щодо предмету доказування. Більш того, інформація, зазначена у згаданій довідці суперечить доводам заявника та відомостям, зазначеним у довідці №5, оскільки у довідці №2 вказано, що ОСОБА_2 була зареєстрована у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , позаяк, у довідці №5 вказано, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідоцтва про народження дітей також не можуть підтверджувати факт спільного проживання однією сім`єю на дату загибелі ОСОБА_4 , оскільки можуть підтверджувати наявність певних відносин протягом відповідного періоду часу (2001, 2009, 2020 роки). Більше того, той фак., що заявник та загиблий, навіть після народження дітей не виявили бажання офіційної укласти шлюб, свідчить про відсутність спільного проживання однією сім`єю.

Надані заявником знімки екранів, на який вбачається переписка невідомих осіб, також не можуть свідчити про наявність спільного проживання однією сім`єю, взаємних прав та обов`язків та ведення особами спільного господарства. Зі згаданих знімків екрану неможливо встановити, між ким велась дана переписка, протягом якого часу.

Сповіщення №58 про зникнення безвісти від військової частини НОМЕР_1 не є допустимим доказом по справі, оскільки є незрозумілим, на якій підставі у згаданому сповіщенні було зазначено про те, що ОСОБА_4 є чоловіком заявник. З врахуванням відсутності свідоцтва про шлюб між заявником та загиблим ОСОБА_4 у військово-облікових документах загиблого військовослужбовця, військова частина НОМЕР_2 не мала підстав для зазначення такої інформації у сповіщенні.

Крім того, вказує, що з урахуванням наявності інших осіб, які можуть претендувати на виплату одноразової грошової допомоги, а саме матері загиблого ОСОБА_4 , встановлення факту в даному випадку може бути пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

За вказаних обставин, представник заінтересованої особи Міністерства оборони України просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю останні 24 роки та мають трьох спільних дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5. Проживали постійно разом за однією адресою. 14 березня 2024 року ОСОБА_4 був мобілізований і ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув у Луганській області під час виконання бойового завдання. З 2000 року по 2007 рік вона та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. У свідоцтвах про народження дітей, їх батьком записаний саме ОСОБА_4 . Вони разом проживали та разом працювали в ТОВ «Сатурн». Коли працювала у даному товаристві, вона пішла в декретну відпустку, оскільки була вагітна та з даного часу перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4 . Проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Після мобілізації ОСОБА_4 був направлений до Чернігівської області, де проходив військове навчання. Після проходження навчання ОСОБА_4 був направлений в м. Ізюм. У вказаний проміжок часу ОСОБА_4 не повідомляв свого конкретного місця перебування та про події, які відбувалися, однак вже після прибуття до м. Ізюм став більш детально розповідати про те де він та про події. ОСОБА_4 отримав контузію та його щоранку відвозили на лікарські процедури, зокрема йому ставили крапельниці. Приблизно один тиждень ОСОБА_4 був на реабілітації. У подальшому, ОСОБА_4 був направлений до Донецької області, до якого саме населеного пункту вона не знає, оскільки останній їй не повідомляв. 01 липня 2024 року ОСОБА_4 вийшов на позицію та вже не повернувся. При цьому, ОСОБА_4 просив, щоб вона його 10 днів не шукала, оскільки буде на позиціях. 09 липня 2024 року до неї прийшов представник ТЦК та приніс їй повідомлення, що її чоловік ОСОБА_4 зник безвісти. Крім того, представник ТЦК сказав, що про обставини зникнення безвісти ОСОБА_4 йому нічого невідомо. Після цього вона зателефонувала на номер мобільного телефону, що надав їй ОСОБА_4 для отримання щодо нього інформації, та їй повідомили, що ОСОБА_4 вже немає у живих та він залишився на полі бою, оскільки отримання поранення несумісні з життям внаслідок ураження FPV-дрону. ОСОБА_4 був прикомандирований до третьої штурмової бригади.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що є донькою заявника ОСОБА_1 та загиблого ОСОБА_4 . Про те, що її батьки розлучені, вона дізналася вже у зрілому віці. Вони жили однією сім`єю, ОСОБА_1 займалася домашнім господарством. Після мобілізації ОСОБА_4 , останній активно підтримав відносини з ОСОБА_1 . З початком навчання в університеті у 2020 році, вона проживав в гуртожитку. Однак, внаслідок поширення захворювання COVID-19, з 2022 року вона навчалася онлайн з місця проживання в АДРЕСА_1 . Організацією поховання батька займалася ОСОБА_1 разом з нею.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Кучма А.Г. у судовому засіданні зазначила, що Міністерство оборони України заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 з підстав, які викладені у письмових поясненнях. Просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, справжність підпису в якій ОСОБА_3 , засвідчено старостою Куцівського старостинського округу Ротмістрівської сільської ради Черкаської області, в якій просить розгляд справи провести без її участі та зазначає, що обставини, викладені у заяві ОСОБА_1 , відповідають дійсності, вимоги визнає.

Суд, заслухавши доводи заявника, заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, врахувавши позицію заінтересованої особи, яка викладену у заяві про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2000 року між заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, укладено шлюб, який зареєстрований Куцівською сільською радою Смілянського району Черкаської області, що підтверджується відомостями, які відображені у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 03 травня 2001 року на ім`я заявника ОСОБА_1 (а.с.5-6).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Куцівської сільської ради 26 вересня 2001 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Згідно відомостей, які відображені у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 03 травня 2001 року на ім`я заявника ОСОБА_1 , 12 червня 2007 року за №53 відділом реєстрації актів цивільного стану по Смілянському району Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області зареєстровано припинення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Після припинення шлюбу прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.5-6).

Як вбачається з Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 вересня 2024 року за №261, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_6 14 березня 2024 року та зарахований до списків військової частини наказом командира військової частини НОМЕР_1 №190 від 22 квітня 2024 року (а.с.153).

В обліковій картці до військового квитка серії НОМЕР_5 зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сімейний стан: розлучений; ОСОБА_9 , 2001; ОСОБА_7 , 2020; Дмитро, 2009 (а.с.111).

Сповіщенням сім`ї №154 від 09 липня 2024 року, ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , сповіщено зі скорботою про те, що її син, солдат ОСОБА_4 , 02 липня 2024 року зник безвісти (а.с.110-зворот).

Сповіщенням сім`ї №173 від 26 липня 2024 року, ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , сповіщено зі скорботою про те, що її син, солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув (а.с.110).

Згідно довідки про причину смерті (до форми №106/о) №1434не/1844л, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті - розтрощення та обвуглення тулуба та кінцівок. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та осколків (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29 липня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нововодяне Сватівського району Луганської області, про що 29 липня 2024 року складено відповідний актовий запис №883 (а.с.11).

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 вересня 2024 року за №261, солдата ОСОБА_4 , кулеметника 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який з 31 липня 2024 року перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_7 , ІПН НОМЕР_8 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 від вибухової травми внаслідок військових дій, з 03 липня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити документи до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану. Народився ІНФОРМАЦІЯ_9 у селі Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_6 14 березня 2024 року та зарахований до списів військової частини наказом командира військової частини НОМЕР_1 №190 від 22 квітня 2024 року (по стройовій частині) (а.с.153).

Відповідно до ч.1 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Згідно ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції, чинній станом на день смерті ОСОБА_4 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 ), особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.

Заявник ОСОБА_1 стверджує, що незважаючи на розлучення з ОСОБА_4 , вони з червня 2007 року продовжили спільне проживання як подружжя, маючи спільний бюджет, спільний побут, спільні витрати та за цей час у них народилося двоє спільних дітей.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Також, у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №552/4291/22 зазначив, що «для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо».

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 19 листопада 2009 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.22).

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 31 жовтня 2024 року за №8, виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_5 . Підстава запису відомостей про батька - заява про визнання батьківства №62/12-01-03-22 від 19 листопада 2009 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України (а.с.115-116).

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Крім того, як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , виданого Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03 листопада 2020 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.23).

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 31 жовтня 2024 року за №0, виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_6 . Підстава запису відомостей про батька - спільна заява батьків про визнання батьківства від 03 листопада 2020 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України (а.с.117-118).

Як вбачається з витягу №3718 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Смілянської міської ради 09 серпня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 11 липня 2024 року; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 19 листопада 2009 року; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 24 липня 2007 року; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 09 листопада 2020 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03 серпня 2005 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 липня 2007 року за №15236589, виданого Смілянським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, 15 липня 2007 року, на підставі узвали суду б/н від 19 червня 2007 року Смілянського міськрайонного суду, прийнято рішення про реєстрацію право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).

Крім того, факт проживання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з червня 2007 року по день смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю у судовому засіданні підтвердила заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є їх донькою, та проживала спільно з ними, внаслідок чого їй достовірно відомі відносини, у яких перебували у вказаний період часу її батьки.

Як вбачається з платіжних інструкції АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4 , після його мобілізації до лав Збройних Сил України, здійснював перерахування заявнику ОСОБА_1 грошових коштів, а саме: платіжна інструкція №P24AD3759 від 24 квітня 2024 року на суму 9900 гривень 00 копійок; платіжна інструкція №P24AD09849 від 29 червня 2024 року на суму 15000 гривень 00 копійок; платіжна інструкція №P24AD2291 від 06 червня 2024 року на суму 15000 гривень 00 копійок; платіжна інструкція №P24AD4014 від 24 квітня 2024 року на суму 100 гривень 00 копійок; платіжна інструкція №P24AD7137 від 09 квітня 2024 року на суму 10000 гривень 00 копійок; платіжна інструкція №P24AD2819 від 28 червня 2024 року на суму 10000 гривень 00 копійок; платіжна інструкція №P24AD9792 від 09 квітня 2024 року на суму 100 гривень 00 копійок (а.с.122-129).

На фотозображеннях, у тому числі скріншотах з мобільного телефону, що містять дату здійснення фотознімку, а саме 04 травня 2024 року, зафіксовано заявника ОСОБА_1 та чоловіка у військовій формі, які обіймаються та цілуються, а також чоловіка у військовій формі, який тримає на руках дитину.

Заявник ОСОБА_1 під час судового розгляду зазначила та це підтвердила заінтересована особа ОСОБА_2 , що чоловіком, який зафіксований на вищевказаних фотознімках, є саме ОСОБА_4 , а дитиною - спільний син останнього та заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , при цьому заінтересована особа ОСОБА_2 зазначила, що особисто фотографувала батька з матір`ю та з їх сином на свій власний мобільний телефон, коли батько приїздив до м. Сміла.

Також, з наданих скріншотів переписки в месенджері, що виконані з мобільного телефону заявника ОСОБА_1 , за період з березня 2024 року по 08 липня 2024 року, однією з сторін переписки є особа, яка іменована у телефоні як « ОСОБА_10 » та має номер телефону НОМЕР_11 , та яку при переписці ОСОБА_1 називає ОСОБА_11 , а також наявні фотозображення, на яких відображений чоловік з дитиною, при цьому цей чоловік та чоловік, який зафіксований на вищевказаних фотозображеннях з заявником ОСОБА_1 , є одним і тим же чоловіком та за твердженнями як заявника ОСОБА_1 , так і заінтересованої особи ОСОБА_2 , є загиблим ОСОБА_4 (а.с.30-54, 121, 161-169).

Як вбачається з вищевказаної переписки, ОСОБА_4 просив заявника ОСОБА_1 отримати медичні документи для проведення його лікування, після чого ОСОБА_1 надіслано на його адресу у переписці фотозображення медичного направлення, яке виписано на ім`я ОСОБА_4 .

Крім того, з вказаної переписки вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 лагідно називаю називають один одного, повідомляють про кохання один до одного та бажання побачити один одного, а ОСОБА_1 мала намір приїхати до ОСОБА_4 у військову частину, в якій він проходив службу. При цьому, з 02 липня 2024 року надіслані ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_12 повідомлення залишилися без відповіді.

Листом №1748/510 від 14 лютого 2025 року військова частина НОМЕР_1 направила на адресу Головного управління військової юстиції Міністерства оборони України копію демографічної довідки загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оригінал якої зберігається в групі персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 (а.с.179-180).

У графах копії демографічної довідки військовослужбовця ОСОБА_4 зазначено: графа 18 «Сімейний стан (зазначити близьких родичів - ПіпБ, дата народження» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_3 , 1959 року народження; графа 19 «Дружина/чоловік/батько/мати (ПІБ, моб.тел., дата народження)» - ОСОБА_1 т. НОМЕР_12 ; графи 28-31 «Область, район, проживання, населений пункт, вулиця, будинок, квартира» - АДРЕСА_1 ; графа 32 «Мій номер моб. телефону» - НОМЕР_13 ; графа 33 «Номер моб. телефону близького родича + ПІБ» - ОСОБА_1 НОМЕР_12 ; графа 35 «У разі настання (поранення, попадання в полон, зникнення безвісти або смерті) прошу сповістити (жінку, сина, дочку або мати, батька, який (яка) прописана за адресою та проживає за адресою» - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (а.с.179-зворот-180).

08 липня 2024 року за №1748/1881 військова частина НОМЕР_1 направила на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 сповіщення №58, в якому просила сповістити громадянку ОСОБА_1 (тел. НОМЕР_12 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що її чоловік, кулеметник 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2024 року №118, 02 липня 2024 року близько 09 години 00 хвилин під час виконання бойового завдання, поблизу н.п. Нововодяне Сватівського району Луганської області, зник безвісти внаслідок вогневого ураження противником, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України (а.с.25).

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 вересня 2024 року за №261, вирішено виплатити колишній дружині померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 допомогу на поховання в розмірі 14600 гривень та кошти, що не виплачені загиблому на день виключення, а саме - належне до сплати грошове забезпечення та додаткову винагороду. Близькі родичі - колишня дружина померлого - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_14 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.153).

Відповідно до листа №378/8.6-25вх.116/8.6-25 від 20 лютого 2025 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проведено перевіркою за наявними архівними фондами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), у тому числі по поновлених актових записах та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, не виявлено актових записів про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 12 червня 2007 року по 02 липня 2024 року (а.с.185).

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявником ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами, що вона проживали з ОСОБА_4 з червня 2007 року по день його загибелі, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та взаємні права і обов`язки.

За вказаних обставин, суд не приймає до уваги доводи представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про недоведеність належними та допустимими доказами заявлених ОСОБА_1 вимог.

Одночасно, суд звертає увагу, що у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23 (провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі № 214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.

Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2023 року у справі №761/16555/23 зазначив, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Тобто якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження (див. постанову).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 зробила висновок про те, що між особою - заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Як вбачається з листа №1382/174 від 09 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , який адресований начальнику головного управління військової юстиції Міністерства оброни України, із заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 звернулись: його матір ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ); його дочка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ); його колишня дружина ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно ч.1 ст.242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Враховуючи, що ОСОБА_15 , який є батьком загиблого ОСОБА_4 (а.с.24), із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_6 не звертався, а заінтересована особа ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_4 (а.с.24), та заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_4 , підтримують заявлені ОСОБА_1 вимоги, при цьому остання є представником свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та приймаючи до уваги, що інших осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_15 , окрім вказаних осіб, не встановлено, суд вважає, що під час судового розгляду не здобуто доказів, які свідчать про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин та приймаючи до уваги, що заінтересована особа ОСОБА_3 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог, суд не приймає до уваги посилання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про те, що наявність інших осіб, які можуть претендувати на виплату одноразової грошової допомоги, а саме матері загиблого ОСОБА_4 , встановлення факту в даному випадку може бути пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги, що заявником ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами, що вона та ОСОБА_4 з червня 2007 року по день загибелі останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та взаємні права і обов`язки, та враховуючи, що факт їх проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у вказаний період часу породжуватиме для заявника ОСОБА_1 юридичні наслідки щодо реалізації прав, визначених Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а встановити даний факт у позасудовому порядку остання не має можливості, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.4, 76-81, 82, 89, 95, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки м. Сміла Черкаської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_14 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 , у період з 2007 року до дня смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники у справі:

Заявник - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_14 .

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_15 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_16 .

Заінтересована особа - Міністерство оборони України, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд.6, .

Головуючий Т.В. Ігнатенко