ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 138/2285/24

Провадження № 22-ц/820/742/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 138/2285/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідністю «Санфорд Капітал» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року ( в складі судді Козак О.В. ) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В серпні 2024 року ТОВ Фінансова компанія «Санфорд Капітал» звернулось до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства суму заборгованості в розмірі 59 072,78 грн, що складається з: заборгованість за основним боргом - 39888,19 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 19184 грн 59 коп.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач вказував, що 07 травня 2019 року ПАТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 та ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» уклали договір кредиту та страхування №Z62.22379.005227884, який був підписаний позичальником власноручно, а від імені банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно п.13.3. Публічної пропозиції АТ «ІДЕЯ БАНК» про приєднання до ДКБОФО в редакції, що діяла з 08.04.19 по 15.07.2019 року. Страховий агент, підписуючи Договір кредиту та страхування, діяв від імені ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" також ж з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою.

Відповідно до п.1.7. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит на власні потреби в сумі 40185 грн, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 5241,52 грн., а Позивальник відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. ДКБОФО зобов`язується повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. При цьому, сторони погодили, що строк кредитування становить 60 місяців і датою повернення кредиту є 07.05.2024 року, крім того згідно з п.1.3. кредитного договору, позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення договору становила 15,00 % річних і в подальшому не змінювалась.

Пунктом 9.12 та 9.13 ДКБОФО, передбачено, що нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт», базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту.

Відповідно до п.1.6 Кредитного договору повернення заборгованості за договором здійснюється відповідно до Графіку, що міститься у Додатку №1 до Кредитного договору.

За умовами Кредитного договору, а саме п.1.7., та відповідно до п.9.31 ДКБОФО позивальник доручає, а банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого кредиту та від імені позичальника страховий платіж за таким договором страхування в день надання Кредиту.

У пункті 3.12. Кредитного договору сторони погодили, шо Банк відкриває позивальнику банківський поточний рахунок.

Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 40185 грн, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" страховий платіж від імені позичальника в сумі 5241,52 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів.

Відповідач належним чином взятті на себе зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами не виконував і згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 4338 грн, остнній платіж проведено 26 липня 2019 року. Строк на який було надано кредит за договором сплив 07 травня 2024 року і після його закінчення кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.

Таким чином, станом на 16 листопада 2023 року відповідач має заборгованість, за основним боргом в сумі 39888,19 грн та за нарахованими і несплаченими відсотками в сумі 19184,59 грн, а всього 59072,78 грн.

Також позивач вказував, що 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого банк відступив грошові зобов`язання на користь товариства, в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників, що підписується сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Також клієнт і фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований Реєстр Боржників. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.22379.005227884 від 07 травня 2019 року.

В подальшому, ТзОВ «ФК «Сонаті» 29 грудня 2023 року уклало з ТзОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов якого ТзОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за Первинними Договорами, в тому числі за кредитним договором № Z62.22379.005227884 від 07.05.2019 року.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором №Z62.22379.005227884 від 07 травня 2019 року в розмірі 39888,19 грн тіла кредиту, 1635,60 грн судового збору, та 4861,44 грн витрат на правничу допомогу, а всього разом 46385,23 грн, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ТзОВ «Санфорд Капітал» не погодилося з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 заборгованість з нарахованих відсотків в сумі 19184,59 грн, тому просить в цій частині рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

При цьому апелянт посилається, що всі нарахування за кредитним договором відбувалися до дати отримання ними грошової вимоги безпосередньо АТ «Ідея банк» на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року, після цього жодних нарахувань не здійснювалося. Тому, при зверненні до суду товариство просило стягнути нараховану і несплачену за відсотками суму заборгованості в розмірі 19184,59 грн, хоча первинним кредитором нарахована сума заборгованості за відсотками становила 26111,62 грн, розмір якої нараховано з огляду на тіло кредиту 39888,19 грн та погоджену відсоткову ставку 15% річних, що підтверджується наведеним в апеляційній скарзі розрахунком.

Рішення суду в частині стягнення з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 39888,19 грн в апеляційному порядку не оскаржено та в силу вимог ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині з ухваленням в цій частині нового судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для скасування та ухвалення нового судового рішення повністю або частково є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 07 травня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 та ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» уклали договір кредиту та страхування № Z62.22379.005227884, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит в сумі 40185 грн.

Згідно п.1.3. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка станом на день укладення Кредитного договору становила 15% річних.

Згідно п.1.4 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 60 місяців.

У п 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що датою повернення кредиту є 07 травня 2024 року.

При цьому, Договір кредиту та страхування є змішаним і у розділі 2 містяться умови щодо страхування, відповідно до яких Позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" договір добровільного страхування життя.

Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 5241,52 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк.

За умовами кредитного договору, а саме п.1.7., та відповідно до п.9.31 ДКБОФО позивальник доручає, а банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого кредиту та від імені позичальника страховий платіж за таким договором страхування в день надання кредиту.

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23.

Відповідно до п.2.1. зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 2.2. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників, що підписується сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Також клієнт і фактор 16.11.2023 року підписали Реєстр боржників.

Таким чином, фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.22379.005227884 від 07.05.2019 року на загальну суму 407555,99 грн.

29 грудня 2023 року ТзОВ «ФК «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з ТзОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу №29/12-23.

Згідно п.5.1 Договору Факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору.

Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами.

Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.22379.005227884 від 07.05.2019 року.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу частини першої 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «Санфорд Каптал» посилалося, що до товариства перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.22379.005227884 від 07.05.2019 року, згідно з Довідкою-розрахунку заборгованості за даним за кредитним договором, сформованої АТ «Ідея Банк», станом на 16.11.2023 року заборгованість позичальника становить 59072,78 грн і яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 39888,19 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 19184,59 грн.

Частково задовольняючи заявлені позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено розмір заборгованості в повному обсязі, оскільки позивачем наданий суду розрахунок заборгованості станом на 16.11.2023 року не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача по відсотках в сумі 19184,59 грн., а саме в ньому не зазначено періоду нарахування таких відсотків та процентна ставка, тому відмовив у стягненні нарахованих відсотків.

Однак такий висновок суду не є цілком законним, з огляду на встановлені обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z62.22379.005227884, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 40185 грн., строком до 07.05.2024 року, при цьому згідно з п.1.3. кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювану процентну ставку, яка станом на день укладення договору становила 15% річних.

З огляду на погоджені між сторонами істотні умови кредитного договору, у вигляді тіла кредиту, строку дії договору та відсоткової ставки та наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості, суд мав можливість перевірити правильність нарахування відсотків за кредитним договором, однак цього не зробив, що призвело до невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

Як встановлено судом, 07.05.2029 року відповідач отримав кредитні кошти в сумі 40185 грн, строк кредитування становить 60 місяців, дата повернення кредиту 07.05.2024, процентна ставка - 15% річних, при цьому позичальник сплатив банку лише 4338 грн, 26.07.2019 року позичальник вніс останній платіж, а після не здійснював погашення за кредитом.

Тому, для перевірки правильності розрахунку заборгованості не потрібні спеціальні знання, оскільки підтверджується простими арифметичними підрахунками, з врахуванням всіх погоджених умов договору, суми боргу визначеної процентної ставки, строку дії договору. Таким чином, сума боргу - 39888,19 грн, а процентна ставка 15%, тому за період з 07.08.2019 року по 07.11.2023 року, розмір нарахованих відсотків становить 26 113,10 грн, що підтверджується і наведеним апелянтом розрахунком, з яким колегія суддів погоджується, однак позивач просить, стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 19184,59 грн, отже в цій частині заявлена вимога також підлягала до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 19184,59 грн, слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволенні цієї вимоги.

У зв`язку з вищенаведеним підлягає зміні і розподіл судових витрат.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив суд стягнути з відповідача 59 072,78 грн заборгованості за кредитним договором, рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково, за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції оскаржуване судове рішення скасовано в частині.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю на суму 59 072,78 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 39888,19 грн та нарахованими відсотками 19184 грн 59 коп, тобто позовні вимоги задоволено на 100 %.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп, а тому з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Санфорд Капітал», слід стягнути сплачений судовий збір в повному обсязі.

При подачі апеляційної скарги ТзОВ «Санфорд Капітал», сплатило 3 633 грн 60 коп, вказаний розмір судового збору також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені в суді першої інстанції за надання правничої допомоги адвоката в розмірі 7 200 грн, які підтвердженні належними доказами, а саме: Договором про надання правничої допомоги №1-04 від 01.04.2024 р., реєстром боржників до Договором про надання правничої допомоги №1-04 від 01.04.2024 р., вартість послуг (прейскурант) від 01.04.2024 р.; актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги до Договором про надання правничої допомоги №1-04 від 01.04.2024 р., реєстром боржників від 13.05.2024 р. та 09.04.2024 р., актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10.06.2024 р. та 10.05.2024 р.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю «Санфорд Капітал» задовольнити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року скасувати в частині відмови у стягненні нарахованих відсотків та ухвалити в цій частині нове судове рішення:

«Позов Товариства з обмеженою відповідністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити».

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (місце знаходження: 49005 Дніпропетровська область м Дніпро вул. Сімферопольська буд 21 5-1 поверх приміщення 68, 69 ) заборгованість за несплаченими відсоткам в сумі 19184,59 грн за кредитним договором № Z62.22379.005227884 від 07.05.2019 року та 2 422 грн 40 коп судового збору та 7 200 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 березня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

І.В. П`єнта Т.В. Спірідонова