РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/338/25

14 березня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

присяжних Тимошик Л.А., Хомич Ю.В.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

заявника ОСОБА_1

заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника заінтересованої особи - органу опіки і піклування Костопільської міської ради Семещук Н.І.

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Костопільської міської ради про усиновлення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просив оголосити його батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , змінити його прізвище на « ОСОБА_5 », по батькові - « ОСОБА_6 », зобов`язати Костопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни в актовий запис № 3 від 05.01.2005 року про народження ОСОБА_2 , вказавши його батьком дитини.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з 14 лютого 2019 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , мають малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Його дружина ОСОБА_3 має неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого у свідоцтві про його народження вказаний ОСОБА_4 .

Із 2017 року він проживає однією сім`єю разом із дружиною ОСОБА_3 та її неповнолітнім сином ОСОБА_2 , який сприймає його як батька, між ними склалися теплі, дружні стосунки. Він піклується про дитину, займається вихованням сина, утримує матеріально, дбає про його інтереси, моральний та фізичний розвиток.

Біологічний батько дитини ОСОБА_4 дитину не відвідує, ніякої участі в житті сина не приймає, подав нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує проти усиновлення ним неповнолітнього ОСОБА_2 . З метою створення для дитини гармонійних та стабільних умов для проживання, зростання у повноцінній сім`ї має намір його усиновити. Матір дитини ОСОБА_3 проти усиновлення ним неповнолітнього ОСОБА_2 не заперечує.

Вказує також, що є здоровим та працездатним, вони з дружиною забезпечені житлом та належними умовами, в яких виховуються діти, мають стабільні доходи, він ознайомлений із станом здоров`я неповнолітнього ОСОБА_2 , його батьки надали письмову згоду на усиновлення, що також відповідає інтересам самої дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у заяві, просив їх задовольнити. Крім того, пояснив, що неповнолітній ОСОБА_2 вважає його своїм батьком, оскільки з рідним батьком не спілкується та ніяких стосунків не підтримує. Вони проживають однією сім`єю з 2017 року, між ними склалися дружні, довірливі відносини. Він любить дитину, піклується про нього, цікавиться навчанням, фізичним та духовним розвитком, проводить з ними дозвілля, забезпечує матеріально. Має намір усиновити неповнолітнього ОСОБА_2 з метою його зростання і виховання у повноцінній сім`ї та вважає, що це відповідає інтересам самої дитини.

Представник заінтересованої особи, органу опіки і піклування - виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області Семещук Н.І. у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування про доцільність усиновлення неповнолітнього ОСОБА_2 заявником.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала. При цьому пояснила, що з 2019 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , мають спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також має неповнолітнього сина ОСОБА_2 від першого шлюбу. Із 2017 року вони проживають однією сім`єю, заявник опікується її сином ОСОБА_8 , який вважає його своїм батьком. Заявник займається вихованням та доглядом дитини, матеріально забезпечує, цікавиться станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком. Біологічний батько дитини з 2014 року припинив спілкуватися з нею та жодної участі у вихованні, матеріальному забезпеченні сина не приймає, його життям не цікавиться. Вважає за доцільне усиновлення заявником її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , на що дала свою письмову згоду.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином.

Неповнолітній ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що свого біологічного батька ОСОБА_4 не бачив більше десяти років, його не пам`ятає, ніякої участі у його житті він не приймає, його вихованням та матеріальним забезпеченням не займається. ОСОБА_1 вважає своїм батьком, між ними склалися щирі, дружні відносини, заявник піклується про нього, забезпечує матеріально. Просив змінити його прізвища на « ОСОБА_5 » та по батькові на « ОСОБА_6 ».

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, думку неповнолітнього ОСОБА_2 та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 14.02.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.02.2019 року, виданим Костопільським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 , його батьком вказаний ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.01.2011 року, виданим відділом ДРАЦС Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, серії НОМЕР_2 , актовий запис про народження № 3 від 05.01.2011 р.

Встановлено що заявник ОСОБА_1 бажає усиновити неповнолітнього сина своєї дружини ОСОБА_2 . Із 2017 року він постійно проживає з ними однією сім`єю, виховує та утримує дитину, піклується про фізичний та духовний розвиток, ставиться до нього як до власної дитини, між ними склалися теплі, дружні стосунки. Дитина називає його батьком.

Також встановлено, що батько неповнолітнього ОСОБА_2 03 січня 2025 року подав нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує проти усиновлення його сина ОСОБА_2 заявником.

Матір дитини ОСОБА_3 03 січня 2025 року надала свою письмову згоду на усиновлення її неповнолітнього сина ОСОБА_2 заявником.

Висновок про стан здоров`я ОСОБА_1 від 10.01.2025 року, виданий КНП «Малолюбашанський центр ПМСД» Малолюбашанської сільської ради, свідчить про те, що заявник здоровий, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, може бути усиновлювачем.

У довідці Департаменту інформатизації МВС України зазначено, що станом на 03.01.2025 року заявник до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Із медичної довідки про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 24.01.2025 р., виданої КНП «Малолюбашанський центр ПМСД» Малолюбашанської сільської ради, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 здоровий.

З акту обстеження умов проживання вбачається, що сім`я заявника проживає у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , разом із двома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_2 , 2010 року народження та ОСОБА_10 , 2024 року народження. Родина забезпечена продуктами харчування, сезонним одягом та взуттям, дітям створені місця для сну та проведення дозвілля. У неповнолітнього ОСОБА_2 з вітчимом ОСОБА_1 склалися дружні, хороші відносини, він утримує та матеріально забезпечує сім`ю, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно до висновку органу опіки та піклування Костопльської міської ради Рівненської області № 148 від 15.01.2025 року в сім`ї створені належні умови для проживання та виховання дітей, неповнолітній ОСОБА_2 сприймає ОСОБА_1 своїм батьком, між ними склалися дружні стосунки. Передбачених законом обмежень щодо можливості заявника бути усиновлювачем не встановлено, усиновлення неповнолітнього ОСОБА_2 є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Перешкод, визначених ст. 212 Сімейного кодексу України, для усиновлення ОСОБА_1 , 1987 року народження, громадянином України неповнолітнього ОСОБА_2 , 2010 року народження судом не встановлено.

Відповідно до ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина.

Частиною першою статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.

Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

Згідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Частинами 1, 3 ст. 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити.

Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я.

Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 сприймає заявника своїм батьком, з біологічним батьком стосунків не підтримує більше десяти років, його не знає, факт усиновлення усвідомлює та хоче бути усиновленим заявником, про що надав свою письмову згоду, яку також підтримав і в судовому засіданні.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.

Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини.

Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У відповідності до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи.

Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу.

Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно до ч. 2, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.

Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Згідно до ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням.

Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу.

Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно до ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення.

У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками).

За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи.

У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду.

Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

На підставі викладеного, врахувавши стан здоров`я та матеріальне становище заявника, наявність постійного місця проживання та стабільного доходу, його сімейний стан та належні умови проживання, свідоме та відповідальне ставлення до виховання дитини, проживання разом із ними однією сім`єю близько семи років, встановлення між ними дружніх, доброзичливих стосунків, бажання створити для дитини повноцінну сім`ю, а також особу неповнолітньої дитини, її вік, стан здоров`я, суд вважає, що заявник виконав всі умови, визначені законодавством для усиновлення, він має всі необхідні якості особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя неповнолітнього ОСОБА_2 , тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі.

Проаналізувавши надані у справі докази у їх сукупності, суд також вважає, що усиновлення відповідає якнайкращим інтересам неповнолітнього ОСОБА_2 , надає йому можливість зростати у повноцінній сім`ї, гармонії та достатку.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 207, 208, 211, 212, 217, 218, п. 4 ч. 1 ст. 219, 220, 223 - 233 Сімейного кодексу України, ст. 2, ч. 7 ст. 7, 10 - 13, 81, 89, 310-314 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Костопільської міської ради про усиновлення- задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Соснівка Білогірського району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , усиновлювачем неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Змінити прізвище та по батькові дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: прізвище « ОСОБА_11 » змінити на прізвище « ОСОБА_5 », по батькові « ОСОБА_12 » змінити на по батькові « ОСОБА_6 ».

Зобов`язати Костопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції після набрання рішенням законної сили внести відповідні зміни до актового запису № 3 від 05 січня 2011 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, а саме: виключити відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини, записати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Соснівка Білогірського району Хмельницької області батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище дитини змінити з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_5 », по батькові змінити з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_6 »; ім`я дитини - « ОСОБА_13 », дату народження - « ІНФОРМАЦІЯ_5 », місце народження - «м. Костопіль Костопільського району Рівненської області» - залишити без змін.

Роз`яснити, що усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду.

Після набрання рішенням законної сили копію рішення надіслати до Костопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 19 березня 2025 року

Суддя: Р. М. Снітчук

Присяжні: Л.А. Тимошик

Ю.В. Хомич