Справа № 212/4964/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 року м. Кривий Ріг
Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
суддя Ведяшкіна Ю.В.
секретар судового засідання Пелешенко К.В.
у цивільній справі № 212/4964/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В судовому засіданні брали участь:
15.05.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року). Зобов`язати Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши по батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що з 2021 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_6 . З відповідачем шлюб не реєструвався, при реєстрації народження доньки запис про батька дитини був зроблений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто з її слів. На теперішній час з відповідачем разом не проживають, відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію його як батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.
06.06.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
26.08.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, просила суд визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року). Зобов`язати Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Допустити рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
27.08.2024 року по справі призначена судова молекулярно генетична експертиза, на вирішення якої поставлено питання: чи являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.
26.11.2024 року на адресу суду повернуто без виконання ухвалу суду від 27.08.2024 року про призначення судово генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина ОСОБА_2 у відношення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , у зв`язку з неявкою громадянина ОСОБА_2 14.10.2024 року та 11.11.2024 року (а.с.39).
04.12.2024 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.
18.02.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала з наведених підстав та просила його задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов не подав.
В судове засідання представник третьої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не з`явився, в своїй заяві просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність.
Суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відповідач відзив не подав; позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, - вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на протязі тривалого часу, та є хрещеним їх доньки ОСОБА_6 , у зв`язку з чим часто спілкувався з ними та проводили час в одній компанії; та йому відомо, що позивачка та відповідач проживали разом, як чоловік та дружина, та під час коли вони разом проводили час в одній компанії, ще до народження доньки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомляли, що планують народження дитини. Після народження доньки ОСОБА_2 зустрічав ОСОБА_1 з дитиною з пологового відділення, визнавав своє батьківство щодо доньки ОСОБА_6 . Чому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили спілкування, та чому ОСОБА_2 не зареєстрував своє батьківство йому не відомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на протязі тривалого часу, у зв`язку з чим часто спілкувався з ними та проводили час в одній компанії; та йому відомо, що позивачка та відповідач проживали разом, як чоловік та дружина, та під час коли вони разом проводили час в одній компанії, ще до народження доньки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомляли, що планують народження дитини. Зі слів спільних знайомих йому відомо, що ОСОБА_2 зустрічав ОСОБА_1 з дитиною з пологового відділення, визнавав своє батьківство щодо доньки ОСОБА_6 . Чому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили спілкування, та чому ОСОБА_2 не зареєстрував своє батьківство йому не відомо.
Заслухавши показання позивача ОСОБА_1 , свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянкою України (а.с.4), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7), ІНФОРМАЦІЯ_7 народила доньку ОСОБА_3 , про що Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 11.01.2022 року складено відповідний актовий запис № 21, та 11.01.2022 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6). При цьому відомості про батька дитини ( ОСОБА_12 ), внесені у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за заявою матері.
Відповідач ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14,15).
Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:
1) за заявою матері та батька дитини;
3) за рішенням суду.
Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини.
Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.
Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до тю 134 СК України , на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
За таких підстав, враховуючи, що судом за клопотання позивача була призначена по справі судово генетична експертиза з метою встановлення батьківства відповідача по відношенню до дитини народженої позивачкою, але відповідач ухилився від явки до експертної установи та відповідно подання експертам необхідних матеріалів, та враховуючи, що без цього провести експертизу неможливо, суд у відповідності до ст. 109 ЦПК України, визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, а саме, визнає факт батьківства відповідача по відношенню до дитини, народженої позивачкою, на підставі інших відомостей, що засвідчують походження дитини від відповідача, надані позивачкою у відповідності до ст. 81 ЦПК України, а саме:
показання свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , фотокартки, на яких зображені позивачка, відповідач; позивачка, відповідач, який тримає дитячу колиску та їх товариш; відповідач, який перебуває в приміщенні квартирі, в домашньому одязі та тримає дитину на руках; відповідач з дитиною на руках, поряд з яким знаходиться позивачка (а.с.51,52); вказані фотокартки засвідчують факт близьких відносин між сторонами, як дружини та чоловіка, та факт родинних відносин відповідача до дитини.
Отже, враховуючи, що відповідачем, у відповідності до цивільного процесуального законодавства України, не оспорювались заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, не були надані докази на спростування заявлених позовних вимог, а також те, що відповідач ухилився від проведення експертизи, суд у відповідності до ст. ст. 76 -80, 89 ЦПК України, визнає надані позивачкою докази належними, допустимими та достатніми для підтвердження заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання батьківства відповідача по відношенню до дитини народженої позивачкою.
Крім того, враховуючи, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що
згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законів представників дитини, разом з якими проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Зі змісту ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За таких підстав, оскільки відповідач не оспорював уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи обставини передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та вимоги ч. 5 ст. 183 СК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частки від заробітку (доходу) відповідача, у розмірі частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про визнання батьківства в розмірі 1211,20 грн., та з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 18, 76 82, 89, 109, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Криворізького району Дніпропетровської області, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області.
Зобов`язатиПокровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 21 від 11 січня 2022 року про народження ОСОБА_3 , складеного Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження місто Кривий Ріг, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянство «Україна», змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », змінивши по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.05.2024 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог статтями 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 13.03.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна