Провадження 2-др/127/33/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника позивачів адвоката Грушко Жанни Вячеславівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 127/39873/24,

в с т а н о в и в:

11.03.2025 року судом зареєстровано (сформовану в системі «Електронний суд» 10.03.2025 року) заяву представника позивачів адвоката Грушко Ж.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 127/39873/24, оскільки судом не вирішене питання стягнення судових витрат.

Заява мотивована тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/39873/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків.

Рішенням суду від 05.03.2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовлено.

Згідно договору № LE-99 адвокат Грушко Ж.В. надавала правничу допомогу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в суді, обмежень її повноважень не визначено.

Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором № LE-99 про надання правничої допомоги від 20.09.2024 року, замовники прийняли, а адвокат надав такі юридичні послуги: усні консультації, рекомендації, роз`яснення, огляд практики справ зі спорів про стягнення аліментів на утримання непрацездатних; аналіз та опрацювання судової практики для захисту прав та законних інтересів клієнта; підготовка та подання позовної заяви у справі № 127/39873/24; написання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Загальна вартість наданих робіт на суму 15 000 грн.

Згідно квитанції від 10.03.2025 року, платник ОСОБА_4 сплатила від імені ОСОБА_2 адвокату Грушко Ж.В. 7 500 грн. за договором № LE-99 про надання правничої допомоги.

Згідно квитанції від 10.03.2025 року, платник ОСОБА_4 сплатила від імені ОСОБА_1 адвокату Грушко Ж.В. 7 500 грн. за договором № LE-99 про надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України представник позивачів ОСОБА_5 просила стягнути з відповідача на користь позивачів витрати на правничу допомогу в повному обсязі.

Заява розглянута судом без виклику сторін відповідно до ст. 270 ЦПК України.

Дослідивши зміст заяви і надані суду докази, суд дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 05.12.2024 року зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків.

Ухвалою суду від 19.12.2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у даній справі. Справа розглядалась з викликом учасників.

Рішенням суду від 05.03.2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 05.12.2024 року і довічно. В решті позову відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Грушко Ж.В. повідомляла суд про орієнтовну суму судових витрат і про намір звернутись із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Витрати на правничу допомогу позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 підтверджуються договором № LE-99 про надання адвокатом Грушко Ж.В. правничої допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в суді без обмеження повноважень. Договір укладений на невизначений строк (п.7.1). У договорі погоджено, що вартість однієї години роботи адвоката в робочий день 4 000 грн., в неробочий час 6 000 грн. (п.4.4). За результатами роботи складається акт здачі-приймання наданих послуг, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої виконавцем правничої допомоги, витрачений час та вартість (п.4.4).

Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором № LE-99 про надання правничої допомоги від 20.09.2024 року, замовники прийняли, а адвокат надав такі юридичні послуги: усні консультації, рекомендації, роз`яснення, огляд практики справ зі спорів про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків 45 хв., вартість 2 000 грн.; аналіз та опрацювання судової практики для захисту прав та законних інтересів клієнта 45 хв., вартість 3 000 грн., підготовка та подання позовної заяви у справі № 127/39873/24 1 год 30 хв., вартість 6 000 грн., написання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення 1 год., вартість 4 000 грн., загалом 15 000 грн.

Згідно квитанції від 10.03.2025 року, платник ОСОБА_4 сплатила від імені ОСОБА_2 адвокату Грушко Ж.В. 7 500 грн. за договором № LE-99 про надання правничої допомоги.

Згідно квитанції від 10.03.2025 року, платник ОСОБА_4 сплатила від імені ОСОБА_2 адвокату Грушко Ж.В. 7 500 грн. за договором № LE-99 про надання правничої допомоги.

Згідно п. 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, у п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У постанові від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

В додатковій постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Враховуючи вимоги ст. 137, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом Грушко Ж.В. роботи, час, фактично витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет позовних вимог та значення справи для сторін, враховуючи те, що позов в частині вимог ОСОБА_2 задоволений частково (1/2 частка від заявлених вимог), а в задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено, враховуючи співмірність витрат на правничу допомогу із складністю даної справи, обсягом наданих послуг і значенням справи для сторін, суд вважає необхідним компенсувати позивачу ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 750 грн. - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 15, 134, 141, 260, 270 ЦПК України,

в и р і ш и в:

заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 3 750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

-відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Повне судове рішення складене 18 березня 2025 року.

Суддя: