РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/8114/24

Провадження № 22-ц/4815/390/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя - Шимківа С.С.,

суддів: - Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року (ухвалене у складі судді Левчука О.В., повний текст рішення суду складено 20 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

06 червня 2019 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_1 подав цивільний позов до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого - ОСОБА_1 , який є сином позивача.

Просив суд, з урахуванням заяви від 29.10.2024 року про збільшення позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1500 000 грн.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року у справі №569/5327/19 вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди скасовано та повернуто матеріали справи місцевому суду для вирішення позову в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 300 000, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що сам факт загибелі сина під час ДТП є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань позивача, враховуючи те, що згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 300 000, 00 грн.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом не було взято до уваги, що йому завдано моральної шкоди, яка полягає у непомірних душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача.

При цьому, злочинними діями завдано непоправної душевної травми, порушено звичайне буденне життя та організація діяльності як людини, створено психічний, моральний та побутовий дискомфорт.

З моменту загибелі сина, через пережиту глибоку душевну травму, він постійно страждає, перебуває у стані постійної жахливої пригніченості, подавленості та тривоги, втрачено цікавість до життя. Втрата єдиного сина не лише завдала йому непомірно глибокої душевної травми, а й повністю змінила спосіб життя, якщо його можна тепер так назвати. У нього виникла стійка втома, стурбованість, негативні нав`язливі думки, порушився сон.

Після смерті сина, відповідач жодного разу так і не поцікавився станом його здоров`я, не запропонував своєї допомоги. Відповідачем порушено вимоги ст. З Конституції України, яка передбачає, що людина, її життя та здоров`я, недоторканість і безпека визнаються найбільшою в Україні соціальною цінністю.

Судом не взято до уваги тієї обставини, що за час розгляду кримінального провадження, відповідач своєї вини не визнав, у скоєнні вчиненого злочину не розкаявся, попри цілковите доведення його вини прокурором і встановлення його винуватості усіма судовими інстанціями.

Пояснює, що увесь час він брав участь у судових засіданнях, неодноразова давав пояснення в судах. Цим постійно згадував свій біль і страждання, переживав їх знову, що збільшувало їх глибину.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення, в частині розміру моральної шкоди, а саме стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 1500 000 грн..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року близько 20 год 00 хв, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Renault Megane" (д.н.з. НОМЕР_1 ) та рухаючись правою смугою руху проїзної частини вул. Дубенської в м. Рівному, зі сторони вул. Макарова в напрямку м. Дубно, навпроти виїзду із вул. Калинової, що примикає з правого боку до проїзної частини вул. Дубенської по ходу руху цього автомобіля, увімкнувши сигнал лівого повороту, в порушення вимог п. 10.4 ПДР, перед розворотом не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для розвороту, виконав маневр розвороту ліворуч, що викликало небезпечну дорожню ситуацію, у результаті якої відбулося зіткнення із автобусом "SETRA S 315" (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по лівій смузі руху проїзної частини вул. Дубенської в м. Рівному в попутному напрямку. У результаті ДТП пасажири автомобіля "Renault Megane" (д.н.з. НОМЕР_1 ) отримали тілесні ушкодження: ОСОБА_4 - середнього ступеня тяжкості, а ОСОБА_5 - тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Рівненській обласній клінічній лікарні.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Обрано ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято його під варту у залі суду.

Судом задоволено цивільний позов прокуратури Рівненської області в інтересах виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області в особі комунального некомерційного підприємства "Рівненська центральна міська лікарня" та в інтересах Управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації в особі комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради та вирішено стягнути із ОСОБА_2 на користь:

- КП "Рівненська обласна клінічна лікарня" 746 грн. 81 коп.;

- НКП "Рівненська центральна міська лікарня" 9137 грн. 34 коп.

Також судом задоволено цивільні позови потерпілих та ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь:

- ОСОБА_4 5428,11 грн. матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_1 300 000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_6 500 000 грн. моральної шкоди.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 січня 2024 року виправлено описку, допущену у повному тексті вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року, а саме у резолютивній частині вироку внесено виправлення у суми, які підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року, вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди скасовано та повернуто матеріали справи місцевому суду для вирішення позову в порядку цивільного судочинства.

Постановою Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №569/5327/19, вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни, а касаційну скаргу його захисника - адвоката Охмака М. В. - без задоволення.

Згідно матеріалів даної цивільної справи цивільний позов був заявлений тільки ОСОБА_1 ..

Положеннями частин першої-третьої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Вищевказане відповідає постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, врахував конкретні обставини справи, обставини ДТП, внаслідок якої загинув син позивача, характер та обсяг страждань, яких він зазнав, обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди у розмірі 300 000 грн..

Таким чином, судом першої інстанції було правильно, всебічно і повно встановлено обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.