Справа № 496/7885/24
Провадження № 2/496/1078/25
10 березня 2025 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.
розглянувши в м. Біляївка в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області в якому просить визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 до Біляївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Маяки Одеського району, Одеської області помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав по АДРЕСА_1 .
В кінці жовтня позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 помер і заповідав йому земельну ділянку, розташовану на території Маяківської сільської Ради Одеського району. Одеської області. Від отриманої інформації позивач потрапив у лікарню у важкому стані, де знаходився до 09.11.24 року. 11 листопада 2024 року я звернувся до Біляївської нотаріальної контори із відповідною заявою, про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3 03.12.24 року державний нотаріус повідомила, про пропущення позивачем 6 місячного терміну подання заяви, про прийняття спадщини, та було рекомендовано звернутись до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини. В зв`язку з викладеним, позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом.
16.01.2025 року від представника позивача адвоката Коваля О.В. надійшла заява про заміну відповідача Маяківську сільську раду Одеського району Одеської області на належного ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 16.01.2025 року заяву представника позивача було замінено відповідача на ОСОБА_2 .
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав заяву в якій просив провести розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином чином, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачка повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.01.2024 року (а.с.38).
Відповідно до заповіту, складеного 13.05.2023 року ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 належну йому земельну ділянку під № НОМЕР_2 , площею 5,2821 га, що розташована на території Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.29).
Позивач звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено в зв`язку з пропуском шести місячного строку для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду з питань продовження строку або встановлення факту проживання на момент смерті зі спадкодавцем (а.с.3-7).
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до частини першої ст. 1269 ЦК України, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини
Відповідно до статті 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1222,1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За життя ОСОБА_3 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі №1817, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д.
Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту через представника не допускається.
Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.
Зі змісту заповіту вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 зробив розпорядження щодо належного йому майна, яке він заповідав ОСОБА_1 позивачу по справі. Заповіт підписаний власноруч заповідачем.
Проте, в зв`язку з тим, що позивач на день смерті спадкодавця проживав окремо, не був обізнаний про складений заповіт ОСОБА_3 на його користь, а дізнався про його існування та про його зміст лише в кінці жовтн, тому у встановлений законом строк не звернувся з заявою про прийняття спадщини.
Строк для прийняття спадщини закінчився.
Відповідно до п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємці звертаються до суду.
Відповідачем у такій справі є спадкоємець, який прийняв/не прийняв спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України.
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
За наведених обставин суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України йому необхідно визначити додатковий строк в два місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 1268,1270,1272 ЦК України, ст.ст. 247,263,268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 до Біляївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 обчислювати з дня набрання цим рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом вказаного строку не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.В. Шаньшина