ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3389/25 Справа № 204/5855/24 Головуючий у першій інстанції: Чудопалова С. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Чудопалової С.В. від 19 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є співробітником Напрямку трудових ресурсів НR АТ КБ «ПриватБанк» та займає посаду головного спеціаліста за персоналу Напрямку трудових ресурсів (НR) ГО. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.09.2021 у справі №209/2468/20 визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» №Э.DN-УB-2020-6998744-п від 20.07.2020 про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді Головного спеціаліста за персоналу Напрямку трудових ресурсів (HR) ГО. На виконання вказаної постанови, наказом від 14.06.2021 позивача було поновлено на посаді. Наказом від 31.03.2022 за №Є.17.U.0.0/4-6813382 призупинено дію трудового договору, починаючи з 01.04.2022 до дати припинення або скасування воєнного стану. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2024 визнано незаконним та скасовано наказ голови правління АТ КБ «ПриватБанк» No Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2022. Наказом голови правління АТ КБ «ПриватБанк» від 15.05.2024 позивача фактично було поновлено на роботі з 15.05.2024. Дії відповідача щодо винесення вищезазначених наказів, які були в подальшому скасовані, призвели до вимушеного прогулу та невиплати заробітної плати. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2022 по 14.05.2024.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2022 до 01.04.2023 у розмірі 243523,44 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк»у дохід держави судовий збір у розмірі 1431,71 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалення у скасованій частині нового про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 є співробітником Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» та займає посаду головного спеціаліста за персоналу Напрямку трудових ресурсів (НR) ГО (а.с. 10, 37).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 31 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року та постановою Верховного Суду від 11 квітня 2022 року, в цивільній справі №209/2468/20, зокрема, задоволено позов ОСОБА_1 , визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 20 липня 2020 року №Э.DN-УВ-2020-6994782-п про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді головного фахівця напрямку трудових ресурсів (НR). Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 343154,06 грн (а.с. 6-7, 8-9, 11-15).

Наказом АТ КБ «ПриватБанк» №E.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 з 01.04.2022 було призупинено дію трудового договору ОСОБА_1 до дати припинення або скасування воєнного стану (а.с.43).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2024 у справі №204/5454/23 рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 скасовано та задоволено частково позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу і поновлення дії трудового договору. Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління АТ КБ «ПриватБанк» №Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2022. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.16-21).

На виконання вказаної вище постанови, наказом АТ КБ «ПриватБанк» №E.17.U.0.0/4-7209756 від 14.05.2024 скасовано дію наказу №E.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 «Про призупинення дії трудового договору» та поновлено дію трудового договору з позивачем з 01.04.2022 (а.с. 58).

Згідно копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» про середню заробітну плату від 17.05.2024, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 933,04 грн. (а.с.48).

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У КЗпП України відсутня норма права, яка б у даній ситуації регулювала питання виплати середнього заробітку за час незаконного призупинення дії трудового договору, так як це не є ні простоєм, ні звільненням працівника.

Водночас частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так, відповідно до частини другої статті 235 КзПП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; враховуючи, що незаконні дії відповідача позбавили ОСОБА_1 можливості працювати та призвели до порушення його конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю, - колегія дійшла висновку про правомірність висновку районного суду щодо стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача середнього заробітку за період з 01.04.2022 до 01.04.2023 у розмірі 243523,44 грн (261 робочих дня х 933,04 грн).

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 21 червня 2023 року в справі №149/1089/22, від 31 січня 2024 року у справі №161/8196/22 (провадження №61-6897св23), від 27 березня 2024 року у справі №753/12518/22.

Апеляційна скарга не містить доводів непогодження відповідача з правильністю проведеного судом першої інстанції розрахунком розміру середнього заробітку за час незаконного призупинення дії трудового договору.

Посилання апелянта на пропуск позивачем строків звернення до суду є безпідставним.

За положеннями частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Наказ голови правління АТ КБ «ПриватБанк» №Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 був визнаний незаконним постановою Дніпровського апеляційного суду 23.04.2024.

Крім того, дію наказу №E.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 «Про призупинення дії трудового договору» скасовано наказом АТ КБ «ПриватБанк» №E.17.U.0.0/4-7209756 від 14.05.2024 (а.с. 58).

Колегія зазначає, що незаконні дії відповідача по призупиненню дії трудового договору з позивачем, що супроводжувалось невиплатою заробітної плати, у даному випадку, є триваючим правопорушенням, яке продовжувалось по день скасування відповідного наказу судом (23.04.2024) та скасування дії відповідного наказу «Про призупинення дії трудового договору» роботодавцем (14.05.2024 ).

З даним позовом до суду позивач звернувся 12.06.2024 року через електронний кабінет, тобто у межах встановленого трьохмісячного строку.

Разом з тим, безпідставними є висновки місцевого суду щодо саме поновлення позивача на роботі з 01.04.2022, адже наказом АТ КБ «ПриватБанк» №Е.17.U.0.0/4-6813382 від 31.03.2022 Про призупинення дії трудового договору ОСОБА_1 не звільнено, а призупинено з ним дію трудового договору.

У зв`язку з викладеним, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині частині задоволених позовних вимог.

Тому суд апеляційної інстанції справу в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за період з 02.04.2023 по 14.05.2024 не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування часткового задоволення позову. В іншій оскаржуваній частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року змінити в частині правового обґрунтування часткового задоволення позову.

В іншій оскаржуваній частині рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 12 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 24 березня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова