Справа № 362/1604/24
Провадження № 2/362/332/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , матір позивача. Після смерті спадкодавці відкрилась спадщина на належне її майно.

Спадкодавиця за життя набула права на частину земельної ділянки загальною площею 4,2007 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:008:0019, яка розташована на території Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області (надалі - спірна земельна ділянка), яку вона фактично успадкувала після смерті сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем першої черги, фактично прийняла спадщину після покійного сина ОСОБА_4 , так як була зареєстрована та фактично проживала на момент смерті ОСОБА_4 разом з ним. Проте за життя через свій похилий вік не звернулась до нотаріальної контори та не отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спірної земельної ділянки.

Постановою нотаріуса від 20 лютого 2020 р. № 56/02-31 позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки позивачем, як спадкоємцем не було пред`явлено оригінал правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку.

Оскільки позивач є такою, що прийняла спадщину і не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірної земельної ділянки, вона вбачає єдиним способом реалізувати своє право лише через суд.

В судове засідання позивач не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце та час розгляду справи про що наявне підтвердження в матеріалах справи, разом з тим, представник позивача подала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та провести судове засідання без її участі.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутності та визнання позову.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (надалі спадкодавиця або матір позивача), що стверджується свідоцтвом про смерть від 26 березня 2018 року серії НОМЕР_1 .

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

13 листопада 2018 р. позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яким є:

- житловий будинок по АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:019:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,2600 га, кадастровий номер :01:019:0020 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Окрім зазначеного вище спадкового майна, спадкодавиця за життя набула права на частину земельної ділянки загальною площею 4,2007 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:008:0019, яка розташована на території Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області (надалі - спірна земельна ділянка), яку вона фактично успадкувала після смерті сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 580848 від 14 березня 2012 р., спірна земельна ділянка на праві власності належала ОСОБА_4 .

Як вбачається із копії спадкової справи, 19.05.2012 р. ОСОБА_2 , яка є донькою покійного ОСОБА_4 , звернулась до Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області в межах спадкової справи № 171/2012 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини. У вказаній заяві відповідач повідомила нотаріальну контору, що спадкоємцем майна покійного батька - ОСОБА_4 , є також його матір ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Великобугаївької сільської ради від 19 травня 2012 р. № 182, покійний ОСОБА_4 , дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Спадкоємець ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована за вказаною адресою з 18 лютого 1981 р. і по сьогоднішній день.

Як вбачається з рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2012 р. у справі № 1008/5949/12, що набрало законної сили, відповідач звернулась до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька ОСОБА_4 на частину спірної земельної ділянки. Відповідачами у справі було визначено Великобугаївську сільську раду Васильківського району Київської області, на території якої знаходиться спірна земельна ділянка та спадкодавця - ОСОБА_3 , як спадкоємця, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 . Рішенням від 17 жовтня 2012 р. позовні вимоги відповідача були задоволені визнано за відповідачем в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька ОСОБА_4 , право власності на частину спірної земельної ділянки.

На підставі вказаного рішення суду відповідач у встановленому порядку зареєструвала своє речове право на частину спірної земельної ділянки. Як доказ зазначеного позивачем надається інформаційна довідка. Зокрема, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за станом на сьогоднішній день частина спірної земельної ділянки на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2012 р. належить на праві власності відповідачу, а інша частина спірної земельної ділянки перебуває у власності покійного ОСОБА_4 .

В свою чергу позивач, яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної земельної ділянки.

Постановою нотаріуса від 20 лютого 2020 р. № 56/02-31 позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки позивачем, як спадкоємцем не було пред`явлено оригінал правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку.

Виходячи з наведених вище обставин, позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку вирішити питання оформлення спадкових прав на частину спірної земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст. 14 Конституції України.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Згідно частин 1, 2 ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Власник майна, відповідно до ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 81, 197, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 392 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки загальною площею 4,2007 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:008:0019, яка розташована на території Великобугаївської сільської ради Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Кравченко