___________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3171/25
Провадження № 2/947/1523/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21.03.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позов звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі також позивач), поданим в його інтересах представником Романенком Михайлом Едуардовичем до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4403652 від 27.04.2021 у розмірі 32 024 грн, з яких: 8 000 грн за тілом кредиту, 24 024 грн за процентами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору первісним кредитором відповідачу надано кошти (кредит). У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу передано позивачу. Оскільки відповідачем не виконано обов`язок з повернення тіла кредиту та процентів за користування ним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 07.02.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач, належним чином повідомлений, відзив до суду не направив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з такого.

З позовної заяви та долучених документів убачається, що 27.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4403652 в електронній формі, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 8 000 грн, шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності та платності. Строк надання кредиту 30 днів, розмір денної процентної ставки диференційований 0,01 %, 5%.

Позивач зазначає, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, згідно з умовами договору. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, суму кредиту, нарахованих на неї процентів та інших платежів, не повернув.

Наразі заборгованість відповідача перед позивачем становить 32 024 грн, з яких: 8 000 грн за тілом кредиту, 24 024 грн за процентами.

10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 06Т відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, зокрема до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 4403652 від 27.04.2021.

Мотиви прийнятого рішення.

Так, основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч. 3 ст. 2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

З аналізу наданих позивачем доказів випливає, що між відповідачем та первісним кредитором був укладений кредитний договір. У подальшому, на підставі договору факторингу, право вимоги за цим кредитним договором передано позивачу.

З цього приводу суд зазначає, що факт надання / отримання кредиту, оплати за кредитом, період нарахування та сплати процентів, неустойки, комісій тощо є предметом доказування у справах цієї категорії. У разі передачі права вимоги від клієнта до фактора, окрім означеного, підлягають доказуванню обставини фактичної передачі права вимоги позивачу відносно відповідача, та підтвердження цього факту належними доказами, зокрема договором факторингу, актом приймання-передачі до нього прав вимоги, реєстру боржників та здійснення оплати фактором клієнту за цим договором.

Як установлено, позивачем (фактором) до суду не надано належного розрахунку заявлених позовних вимог із зазначенням бази нарахування (вихідної суми заборгованості) у поєднанні із застосованою процентною ставкою, коштів, які були сплачені позичальником, дату їх сплати, що надасть суду можливість підтвердити або спростувати факт наявної заборгованості, визначення підставності нарахування процентів.

Окремо суд зауважує, що позивачем не надано до суду належних доказів факту перерахування кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Інформація з банку емітента картки щодо належності картки відповідачу та руху коштів за нею не надано.

Також, на підтвердження переходу права вимоги за договором факторингу, представником позивача до матеріалів справи не долучено належним чином складені та засвідчені, зокрема, акт приймання-передачі прав вимоги відповідно до реєстру боржників, акт приймання-передачі документації боржників. Долучені позивачем документи, які є додатками до договору факторингу, взагалі не заповнені (чисті бланки).

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості перевірити наданий позивачем розрахунок в позові та підвередити / спростувати факт надання кредиту, наявність / відсутність заборгованості за кредитним договором, факт передачі прав вимоги фактору (позивачеві).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись принципами змагальності сторін та диспозитивності судового розгляду суд доходить висновку, що позивачем не доведено перед судом належними та достатніми доказами факт надання кредиту та наявної заборгованості, факт передачі прав вимоги фактору, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов не підлягає до задоволення, судові витрати позивача не компенсуються.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 49, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К. А. Цирфа