Справа № 683/3386/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Козака І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу № 683/3386/24, 2/683/149/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

установив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявленого позову, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. 17 червня 2024 року він звернувся приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Мельник Л.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак отримав відмову, оскільки пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску цього строку стало те, що він є юридично необізнаним і не знав у якому порядку приймається спадщина. Також вказує, що через епідемію коронавірусу та повномасштабне вторгнення він не міг подати відповідну заяву до нотаріуса, а також через те, що перебував за кордоном.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просить його задоволити у межах заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечив проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів та не доведено поважності причин пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини, а ті обставини, на які він посилається як на підставу для поновлення строку, не є поважними.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 .

5 червня 2024 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Мельник Л.П. заведено спадкову справу № 33/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 , якому згідно рішення Старокостянтинівського районного суду від 24 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 28 травня 2024 року, визначено додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , матеріалами спадкової справи №33/2024 від 5 червня 2024 року, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Мельник Л.П. 2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

17 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Мельник Л.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак отримав відмову у вигляді письмової консультації за №105/01-16 від 17.06.204, оскільки він пропустив встановлений законом трок для прийняття спадщини і не був зареєстрованим з ОСОБА_3 на день її смерті.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року в справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22), від 16 листопада 2023 року в справі № 523/4713/19 (провадження № 61-10052св23).

Отже, практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) виклав правовий висновок, згідно якого при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини. Перший період період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Отже, позивачем не доведено поважність пропуску строку на прийняття спадщини.

Не заслуговує на увагу обґрунтування позивачем своїх вимог як поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, перебування за кордоном, адже із копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що з 11 серпня по 17 грудня 2021 року позивач перебував на території України.

Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини після смерті баба ОСОБА_3 без поважних на те причин, а тому у суду відсутні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.12, 13, 81, 264-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін: Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Відповідач : ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено 24 березня 2025 року.

Суддя :