ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Чернівці

справа № 720/1484/21

провадження 22-ц/822/246/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 6 січня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи : приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи : приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2023 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №82210 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 908грн. сплаченого судового збору.

31 травня 2024 року до Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшла заява адвоката Базалицького Р.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду

Додатковим рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 6 січня 2025 року стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 9992,00 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» просить додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 6 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні витрат за правничу допомогу в розмірі 9 992,00 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» вважає додаткове рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що жодних доказів того, що сторона позивача вчасно не отримали рішення у справі № 720/1484/21 не надано.

Вважають вимоги щодо стягнення правничої допомоги з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у розмірі 9 992,00 грн. необґрунтованими та завищеними.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вважає додаткове рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 6 січня 2025 року - без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2023 року позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №82210 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року.

Стягнуто із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 908грн. судового збору.

31 травня 2024 року до Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшла заява адвоката Базилицького Р.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій він просив стягнути 908 грн. судового збору та 9084грн. витрат на правничу допомогу.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідь судді та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції посилався на те, що заявником підтверджено витрати на правничу допомогу, які були надані адвокатом АБ «Таганцова» , оскільки представником позивача надано відповідні докази протягом встановленого строку, та дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9992грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України встановлено правило, за яким разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 05 червня 2024 року в справі № 372/1561/23 вказав на те, що вимога частини 8 статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Указані висновки узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження N 14-382цс19).

Відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2023 року позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №82210 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року. Стягнуто із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 908грн. судового збору.

31 травня 2024 року до Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшла заява представника позивача адвоката Базалицького Р.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій він просив стягнути 908 грн. судового збору та 9084грн. витрат на правничу допомогу.

Докази належного повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про розгляд судом першої інстанції заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи не містять.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21 виснувала, що термін «ухвалення» додаткового судового рішення, а не термін «розгляд» законодавцем застосовано з метою, щоб підкреслити необхідність буквального тлумачення такого поняття відповідно до статті 259 ЦПК України (статті 233 ГПК України). Таке тлумачення є релевантним для з`ясування змісту положення другого речення частини третьої статті 270 ЦПК України (частини третьої статті 244 ГПК України), коли йдеться про усунення неповноти судового рішення, тобто відсутності у резолютивній частині рішення висновків щодо результатів розгляду справи. При цьому презюмується, що позовні вимоги та заперечення, докази, подані на їх обґрунтування, судом розглянуті згідно з вимогами статей 209 - 246 ЦПК України (статей 201 - 221 ГПК України), а розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення. У протилежному випадку неповнота судового рішення може бути усунута шляхом його перегляду в апеляційному (касаційному) порядку, а не через ухвалення додаткового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат не розглядалось на засадах змагальності та рівності.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви надано позивачем орієнтований розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи від 26 липня 2021 року, і розмір цих витрат становить 8045 грн., та зазначено, що докази щодо підтвердження таких витрат будуть надані додатково у порядку, встановленому частиною 8 статті 141 ЦПК України.

22 жовтня 2021 року представником позивача Таганцовим Б.А. подано до суду заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу, докази яких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

10 січня 2023 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області ухвалено рішення по суті спору, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

31 травня 2024 року до Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшла заява адвоката Базилицький Р.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Задовольняючи заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розміру 9992грн., суд першої інстанції не звернув уваги на те, що представник позивача в заяві просив стягнути 908 грн. судового збору та 9084грн. витрат на правничу допомогу. Однак, рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2023 року при задоволенні позову позов ОСОБА_1 , судом вже було стягнуто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 908грн. судового збору. Отже, судом двічі стягнуто судовий збір в даній справі, що є підставою для скасування додаткового рішення в цій частині та відмови в задоволенні заяви про стягнення 908 грн. судового збору.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів звертає увагу на наступне.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, провадження № 61-4799св23, на підставі системного тлумачення частини 8 статті 141 та частини 1 статті 246 ЦПК України з урахуванням принципу розумності, дійшов висновку що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Зазначена правова позиція застосована Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2024 року у справі №344/12148/23, від 25 квітня 2024 року у справі №752/22967/20.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи зі змісту цієї статті, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат з доказами на підтвердження їх розміру була подана до суду з пропуском строку передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Враховуючи, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу були подані з порушенням строків, передбачених ч.8 ст.141 ЦПК України, заяву в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» задовольнити частково.

Додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 6 січня 2025 року скасувати.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , в частині стягнення судового збору відмовити.

Заяву представника ОСОБА_2 , в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді : І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.Н. Лисак