Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-о/733/31/25
Єдиний унікальний №733/550/25
У Х В А Л А

про усунення недоліків

24 березня 2025 року м.Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Вовченко А.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, третя особа: Центральне міжрегіональне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту проживання однією особою

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , з січня 2004 року по день його смерті , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За ч.ч.2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є:

ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Як вбачається із змісту заяви та доданих до неї документів, заявник зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`ю, йому необхідно, щоб прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , в 2024 році, за яким вона проживала однією сім`єю , у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Слід звернути увагу, що заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Заявником не обґрунтовано, яким чином рішення по даній справі може вплинути на права та інтереси третьої особи - Центрального міжрегіонального управління юстиції у м.Києві .

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, у разі відсутності спору, яка розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

При цьому, ані з поданої заяви, ані з доданих до неї документів не вбачається наявність або відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , тож відповідно і спору між ними, що в свою чергу перешкоджає вирішенню питання про розгляд даної заяви в порядку саме окремого провадження.

Також відсутність вказаних відомостей впливає на належний склад учасників по справі, оскільки відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування відповідачами за даними категоріями справ є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини лише у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заява не містить посилань на докази, що підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю заявника з померлим по день його смерті. Окрім того відсутні відомості про зареєстроване місце проживання померлого на день його смерті та інших , зареєстрованих разом з ним.

Із аналізу судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, проведеної Верховним Судом України, вбачається, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім`ю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із подружжя , свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Крім того, відповідно до п. 5.1 Листа ВССУ Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 вих. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

У відповідності до ч.4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом за участю заявника і заінтересованих осіб.

У відповідності до ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення , подається до суду за місцем її проживання. Однак суду не надано копії паспорта заявниці з відміткою про зареєстроване місце проживання.

Крім того, у порушення вимог п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, заявником не вказано повне найменування, місцезнаходження, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заінтересованої особи (юридичної особи).

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, згідно з Постановою Верховного Суду України від 19.08.2019 у справі № 588/350/15 (Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією

сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Також, належними доказами спільного проживання є документи, довідки про реєстрацію, свідоцтва про народження дітей, фотографії, листи тощо, що підтверджує факт ведення спільного господарства. Факт спільного відпочинку, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю).

Крім того, визнання факту проживання однією сім`єю має значення для спадкових правовідносин, у зв`язку з чим обов`язковим є залучення до справи як заінтересованої сторони близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо) особи, тобто осіб, які можуть бути спадкоємцями особи за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту спільного проживання може вплинути на права та обов`язки інших спадкоємців. Однак, в заяві та доданих до неї документах відсутні відомості про інших близьких родичів померлого ОСОБА_2 , які можуть бути спадкоємцями .

У порушенні вимог ч.2 ст.95 ЦПК України, до позовної заяви додано копії документів, переважна більшість з яких нечитабельна. Крім того, слід зауважити, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, а також підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, до заяви додані документи, які не засвідчені з дотриманням вищенаведених вимог, тому заявнику необхідно надати копії документів належним чином засвідчені, а також зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

У відповідності до п.3 ст.294 ЦПК України, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 315 ЦПК.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення поданої заяви про встановлення юридичного факту без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків. Так, заявнику необхідно усунути вказані недоліки, а саме: визначитись із заінтересованою особою, надати докази відсутності спору про право, наявності (відсутності) інших спадкоємців, надати докази проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, надати заяву з додатками відповідно до кількості сторін, у строк, визначений законом та ін.

Керуючись ст.ст.175, 185 ч.2, 258-260, 318, 353 ЦПК України, суддя

постановив

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, де третя особа: Центральне міжрегіональне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту проживання однією особою - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви та надати строк десять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. В. Вовченко