Пр.№2/756/796/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Приходько К.А.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Саніна Леся Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, укладеного між ними 05.11.2021, посилаючись на неналежне виконання останньою своїх зобов`язань за договором, а саме незабезпечення якісними продуктами, доглядом, одягом, невиплатою грошового забезпечення, обумовленого договором.

У поданому відзиві відповідачка проти позову заперечує, зазначаючи, що вони з чоловіком працювали в одному медичному закладі тривалий час з ОСОБА_1 , після виходу на пенсію вони ніколи не відмовляли їй у допомозі, допомагали. Коли в жовтні 2021 ОСОБА_1 запропонувала укласти договір довічного утримання - погодились. 05.11.2021 вони уклали цей договір, який був посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Саніною Л.А. З того часу, на виконання умов договору, вона повністю сплачує житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 , забезпечує медичний догляд, обстеження, купує лікарські препарати, продукти харчування, готує їжу, прибирає у квартирі, пере речі, тощо. Вважає, що всі зобов`язання, взяті на себе, вона виконує в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позивачка в судовому засіданні зазначила. Що хоче щоб швидше закінчився суд і що до відповідачки жодних претензій не має.

Відповідачка і її представниця проти задоволення позову заперечували з підстав, зазначених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, ухвалив проводити розгляд справі за відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.11.2021 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , був укладений договір довічного утримання (догляду), який посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Саніною Л.А. та зареєстровано в реєстрі №3-477.(том-1, а.с. 7-8).

Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до п. 1 договору позивач передала у власність, а набувач ОСОБА_3 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 , та взамін чого остання, зобов`язалась надавати довічно матеріальне забезпечення та догляд ОСОБА_1 ..

Положеннями ч. 1 ст. 749 ЦК України передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач може забезпечувати відчужувача.

Згідно з п.6 набувач зобов`язалась повністю утримувати відчужувача, забезпечувати її харчуванням, доглядом, медикаментами, необхідною допомогою та зберігати у її безоплатному користуванні вказану квартиру довічно. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі 5 000 грн на місяць.

У ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, укладаючи оспорюваний договір довічного утримання, позивач та відповідач діяли вільно, на власний розсуд вибираючи контрагента та визначаючи його умови.

Відповідно до ч.1 ст.749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

У ст.749 ЦК України закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина перша цієї статті).

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Статтею 751 ЦК України передбачено грошову оцінку матеріального забезпечення відчужувача. Зокрема, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

За приписами ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

При розгялді справи судом було допитано свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які є сусідами позивачки і підтвердили в суді те, що відповідачка і її чоловік дбали про позивачку, навідували її виводили на прогулянки. Свідок ОСОБА_6 зазначив також, що зі слів ОСОБА_1 він знав, що вона одинока, родина нею не опікується, а з відповідачкою і її чоловіком вони тривалий час працювали разом, між ними гарні стосунки і вони були як рідні, тому вона вирішила укласти з ними цей договір. Коли почався суд ОСОБА_1 просила його бути свідком у справі і у розмові сказала, що ОСОБА_3 її не ображала, але у ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) немає житла.

ОСОБА_9 - дружина племінника ОСОБА_1 , будучи допитаною в якості свідка, зазначила, що у лютому-березні 2024 їй зателефонувала ОСОБА_1 і попросила допомогти. Вона сказала, що хоче розірвати договір довічного утримання. Вона ( ОСОБА_8 ) навідує позивачку кілька разів на тиждень, бачила ОСОБА_3 кілька разів, уникає зустрічей з нею, бо починаються конфлікти. Вона готує позивачці і привозить їжу, бо ОСОБА_3 їжі привозить недостатньо і позивачка не бажає її їсти. Вона купає позивачку, бо інших, зокрема ОСОБА_3 , остання соромиться.

Частиною 2 ст.651ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Закон чи договір не ставить у залежність факт належності здійсненого забезпечення утриманням чи доглядом від прийняття виконання таких дій відчужувачем. Тому зобов`язання за договором довічного утримання вважається належно виконаним з моменту вчинення передбаченої договором дії набувачем.

Підстави для розірвання договору довічного утримання (догляду) в судовому порядку визначені статтею 755 ЦК України. Так, на вимогу відчужувача договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Положення частини першої статті 755 ЦК України не містять визначення «неналежне виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання (догляду)», а тому, вирішуючи це питання, суд повинен ураховувати конкретні обставини справи, умови договору довічного утримання (догляду) та положення статті 651 ЦК України, які визначають загальні підстави для зміни або розірвання договору.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Матеріали справи, містять докази того що відповідачка належним чином виконує свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, щомісячному матеріальному утриманню, лікуванню, обстеженню, забезпечення харчуванням позивачки. Обізнаність відповідача про стан здоров`я позивачки, її життя, уподобання підтверджує також СМС-переписка з родичами позивачки, що долучена до відзиву.

Будь-яких доказів, які б підтверджували показання свідка ОСОБА_9 суду не представлено, зокрема, відсутні докази щодо погіршення стану її здоров`я, що могло б бути викликано неналежним харчуванням чи доглядом.

Ураховуючи викладене, оцінивши обставини цієї справи, строк існування договірних правовідносин між сторонами, відсутність доказів, окрім показань свідка ОСОБА_9 , які б вказували на неналежний догляд ОСОБА_3 позивачки ОСОБА_1 , порушення нею умов договору, суд вважає правильним позовні вимоги залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Саніна Леся Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.03.2025

Суддя А.М. Майбоженко