П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Київ

Справа № 754/6009/23

Провадження: № 22-ц/824/1793/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Гонтаренка Артема Костянтиновича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Сенюти В. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-ТТЦ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Максішоп», про захист прав споживачів,

у с т а н о в и в:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.2021 року він через мобільний додаток «Цитрус» оформив замовлення № 15399339 на фотокамеру «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM вартістю 59 599 грн. Після підтвердження замовлення 01.01.2022 року шляхом оформлення споживчого кредиту в АТ «Універсал Банк», вартість товару сплачена у повному обсязі на поточний рахунок «Цитрус». 01.01.2022 року позивачем отримано товар у магазині мережі «Цитрус» за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18 ТРЦ «Фабрика». У видатковій накладній № ХФ000000026 від 01.01.2022 року постачальником товару значиться ТОВ «ЦЕТЕХНО» та визначено гарантійний термін - 730 днів. Фотокамера, пропрацювавши кілька місяців, перестала вмикатися. Через окупацію м. Херсона, позивач вимушений виїхати, у зв`язку із чим, 18.07.2022 року фотокамеру - здав на гарантійний ремонт у м. Києві до магазину мережі «Цитрус» (ТРЦ «Київ Дрім Таун»), про що свідчить квитанція про приймання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року. Позивач зазначає, що за час з 18.07.2022 року жодного SMS-повідомлення про стан виконання ремонту та/або закінчення ремонту він не отримував, у зв`язку з чим він звернувся до групи компаній «Цитрус» через месенджер «Телеграм» з листом-вимогою № 1 від 27.12.2022 року, яким вимагав виконати гарантійний ремонт його фотокамери упродовж 10 календарних днів з дня отримання листа-вимоги та перерахувати на його поточний рахунок неустойку за затримку усунення недоліків у розмірі 88 206,52 грн, оскільки на момент написання листа-вимоги гарантійний ремонт фотокамери не виконаний, а термін перевищення строку безоплатного усунення недоліків складав 148 днів. Адміністрація «Цитрус» у листі від 04.01.2023 року у задоволенні його вимог відмовила з посиланням на форс мажорні обставини. Не погоджуючись із вказаною відповіддю, 11.01.2023 року він звернувся із листом-вимогою № 2 до ТОВ «Максішоп», в якому вимагав сповістити його про закінчення робіт та сплатити неустойку у розмірі 97 146,37 грн. Тільки після письмового звернення на адресу юридичного відділу «Цитрус» йому була надана відповідь про те, що 13.12.2022 року фотокамера відремонтована та повернута до крамниці. Проте, станом на 11.01.2023 року його не було повідомлено про закінчення ремонту у спосіб, передбачений вимогами договору (квитанції). Таким чином, гарантійний ремонт мав бути проведений до 01.08.2022 року включно, а починаючи з 02.08.2022 року розпочався строк затримки у проведенні гарантійного ремонту. Загальний строк затримки становить 167 днів, що є періодом нарахування неустойки, пред`явленої до стягнення. У зв`язку з порушенням його прав та інтересів, як споживача, що полягало у безпідставній затримці та проведенні гарантійного ремонту фотокамери з суттєвим порушенням строків, що позбавило можливості користуватися належною фотокамерою тривалий час, просив суд стягнути з ТОВ «Крок-ТТЦ» неустойку за період з 02.08.2022 року по 15.01.2023 року в сумі 99 530,33 грн та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Гонтаренко А. К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути, солідарно, з ТОВ «Крок-ТТЦ» та ТОВ «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 неустойку за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк в розмірі 1% вартості товару, починаючи з 02.08.2022 року по 15.01.2023 року, в сумі 99 530,33 грн, а також завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн і судові витрати позивача, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 361,92 грн та витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 50 875 грн.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що з ОСОБА_1 не було погоджено збільшення строків проведення гарантійного ремонту замість 14 днів на 45 чи 60 днів, а умови договору (квитанції) взагалі не передбачають, що термін надання послуг з гарантійного ремонту може бути продовженим виконавцем до повного їх виконання. Вважає, що суд першої інстанції помилково посилався на п. 2.7. Публічного договору, оскільки цей договір стосується не відповідачів у справі, а ТОВ «Максішоп». Вказує, що за час з 18.07.2022 року, тобто, з моменту здачі фотокамери на гарантійний ремонт, жодного SMS повідомлення, в тому числі, і телефонного дзвінка, про стан виконання ремонту та/або закінчення ремонту він не отримував.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ЦЕТЕХНО» заперечило проти апеляційної скарги та зазначило, що збільшені строки гарантійного ремонту до повного його виконання були погоджені позивачем. Позивач не мав скарг на строки гарантійного ремонту протягом усього строку його виконання, по завершенню гарантійного ремонту товар отримав та претензій не мав, про що свідчить підпис позивача в акті виконаних робіт під графою «роботи виконані повністю, сторони не мають претензій один до одного», а також складена ним особисто розписка про отримання ним 15.01.2023 року товару після гарантійного ремонту та відсутності претензій щодо виконаних робіт.

Відзиви інших учасників справи на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходили.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 24.12.2021 року ОСОБА_1 через мобільний додаток «Цитрус» було оформлено замовлення № 15399339 на фотоапарат «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM вартістю 59 599 грн.

Згідно видаткової накладної № ХФ000000026 від 01.01.2022 року ТОВ «ЦЕТЕХНО» товар за сумою 59 599,02 грн з ПДВ був отриманий позивачем, постачальником зазначене ТОВ «ЦЕТЕХНО» (а.с. 27, т. 1).

Відповідно до квитанції про приймання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року прийнято товар фотокамеру «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM в сервісний центр/авторизований сервісний центр для діагностики та ремонту (у випадку підтвердження заявлених недоліків), виконавцем якого є ТОВ «Максішоп». 15.01.2023 року на даній квитанції стоїть підпис позивача про прийняття товару та зазначено, що пристрій вмикається, несправність з приводу якої позивач звернувся до сервісного центру усунена (зворотна сторона а.с. 27, т. 1).

Згідно з п. 1.3 Договору виконавець має право залучати третіх осіб (сторонні авторизовані сервісні центри виробників) на власний розсуд для виконання своїх зобов`язань перед споживачем, а також вправі самостійно їх обирати або змінювати (а.с. 28-31, т. 1).

26.07.2022 року ТОВ «Максішоп» передало ТОВ «Крок-ТТЦ», як авторизованому сервісному центру «Canon», а відповідно останній прийняв цифрову фотокамеру «Canon» для гарантійного ремонту, що підтверджується актом виконаних робіт № 735313/131222 від 13.12.2022 року (а.с. 35, т. 1).

16.08.2022 року ТОВ «Крок-ТТЦ» після проведення діагностики, виявлено причини поломки цифрової фотокамери «Canon», яка підлягала усуненню, шляхом заміни плати. Вказана запчастина - замовлена, строк поставки деталі від півтора місяці, але через воєнний стан процес логістики ускладнений (а.с. 37, т. 2).

27.12.2022 року ОСОБА_1 до юридичного відділу групи компаній «Цитрус» було направлено лист вимогу № 1, у якому зазначено, що станом на дату написання даного листа гарантійний ремонт фотокамери не виконаний та термін перевищення строку безоплатного усунення недоліків складає 148 діб, тому позивач вимагав виконати гарантійний ремонт упродовж 10 календарних днів з дня отримання даного листа та перерахувати на поточний рахунок позивача неустойку за затримку усунення недоліків у розмірі 88 206,52 грн (зворотна сторона а.с. 31-32, т. 1).

04.01.2023 року від адміністрації «Цитрус» надійшов лист вих. № 5758 до ОСОБА_1 , де зазначено, що адміністрація «Цитрус» не має можливості задовольнити вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за товар коштів, оскільки в ньому не виявлено істотного недоліку, а заявлені позивачем вимоги недоліки усунено 13.12.2022 року, та здійснити виплату за затримку здійснення гарантійного обслуговування, так як затримка сталася через обставини, що не залежали від виконавця та є наслідком військової агресії (а.с. 34, т. 1).

11.01.2023 року ОСОБА_1 до юридичного відділу групи компаній «Цитрус» та ТОВ «Максішоп» було направлено лист вимогу № 2, у якому зазначено, що фотокамера позивача не була відремонтована 13.12.2022 року та акт виконаних робіт № 735313/131222 не має жодного відношення до виконаних робіт з гарантійного ремонту саме товару позивача, а тому позивач вимагав у разі закінчення гарантійного ремонту сповістити його у передбачений умовами квитанції про приймання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року, перерахувати на поточний рахунок позивача неустойку за затримку усунення недоліків у розмірі 97 146,37 грн, надати йому акт виконаних робіт № 735313/131222 від 13.12.2022 року, інформацію та докази з приводу того, коли та яким саме «належним чином» його було проінформовано про факт закінчення гарантійного ремонту та повернення до крамниці «Цитрус» фотокамери та надати належні докази, які б підтверджували, що згідно акту виконаних робіт № 735313/131222 від 13.12.2022 року виконаний ремонт саме фотокамери позивача (зворотна сторона а.с. 35-37, т. 1).

26.01.2023 року від адміністрації «Цитрус» надійшов лист вих. № 5799 до ОСОБА_1 , де зазначено, що відповідно до акту виконаних робіт № 735313/131222 від 13.12.2022 року товар позивача було повністю відремонтовано та повернуто до крамниці «Цитрус», про що позивача було належним чином сповіщено. 05.01.2023 року позивач звернувся до крамниці «Цитрус» та отримав свій товар. Згідно підписаної 05.01.2023 року з боку позивача квитанції про отримання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року ним було прийнято результати гарантійного обслуговування (зворотна сторона а.с. 38, т. 1).

Відповідно до акту виконаних робіт № 735313/131222 від 13.12.2022 року вбачається, що 15.01.2023 року позивачем було отримано фотоапарат «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM після ремонту, сторони не мають претензій один до одного, що підтверджується власноручним підписом (а.с. 39, т. 1).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні порушення щодо безпідставної затримки та проведення гарантійного ремонту з суттєвими порушеннями строків, а відтак відсутні підстави для стягнення моральної шкоди у розмірі, заявленому позивачем.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Згідно з визначеннями, що закріпленні у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобов`язані: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (ст. 673 ЦК України).

Згідно зі ст. 675 ЦК України строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк), може бути встановлений договором або законом. Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Положеннями ст. 709 ЦК України передбачено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону Украни «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару (ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Безпосереднє проведення гарантійного ремонту (обслуговування), врегульовано Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 (далі - Порядок № 506).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.п. 35, 37 указаного вище Порядку № 506 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) закінченням терміну гарантійного ремонту вважається дата одержання споживачем товару з ремонту, про що вноситься відмітка до гарантійного талона.

Виконавець несе відповідальність за якість і безпеку виконаних робіт, термін їх виконання та зберігання товару, прийнятого на гарантійний ремонт.

Як убачається із договору № 2106/22 про співпрацю у сфері забезпечення прав споживачів (покупців) ТОВ «ЦЕТЕХНО» в мережі крамниць «Цитрус» від 01.06.2022 року, укладеного між ТОВ «ЦЕТЕХНО» і ТОВ «Максішоп», предметом якого є взаємодія і співробітництво сторін договору у сфері забезпечення прав споживачів в мережі крамниць «Цитрус», а саме виконання перед споживачами гарантійних зобов`язань продавця/представника виробника товару реалізованого у мережах крамниць «Цитрус» від імені ТОВ «ЦЕТЕХНО». Для реалізації спільних завдань ТОВ «ЦЕТЕХНО» уповноважує, а ТОВ «Максішоп» бере на себе зобов`язання приймання заяв та звернень від споживачів (покупців) мережі крамниць «Цитрус» щодо забезпечення гарантійних зобов`язань ТОВ «ЦЕТЕХНО» перед споживачами (покупцями), з метою їх передачі з крамниць до авторизованих сервісних центрів виробників чи сервісних центрів «Цитрус» (п.п. 1.1, 1.2 Договору) (а.с. 33-35, т. 2).

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.12.2023 року у справі № 522/8868/23-Е (яка набрала законної сили), рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24.07.2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Максішоп» про захист прав споживачів, стягнення неустойки та моральної шкоди.

Судовим рішенням встановлено, що продавцем товару - фотокамери «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM є ТОВ «ЦЕТЕХНО», виконавцем робіт є ТОВ «Крок-ТТЦ», обов`язки ТОВ «Максішоп» зводяться до передачі обладнання в сервісний центр / авторизований центр для діагностики та ремонту.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 року по справі № 520/11429/17).

Отже, продавцем товару є ТОВ «ЦЕТЕХНО», що підтверджується видатковою накладною № ХФ000000026 від 01.01.2022 року, яке відповідно до вимог ст. 709 ЦК України, несе відповідальність за безоплатне усунення недоліків товару у відповідний строк. А тому ТОВ «Крок-ТТЦ» не є стороною, яка бере на себе гарантійні зобов`язання, тому не може відповідно до вимог закону бути належним відповідачем у справі щодо гарантійного ремонту та відповідно не може нести відповідальність за недотримання строку виконання гарантійного ремонту.

Разом з тим, суд зауважує, що представником виробника фототехніки «Canon» є авторизований сервісний центр ТОВ «Крок-ТТЦ», яке виконувало відповідні ремонтні роботи з фотокамерою «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM.

Ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, це є підставою для звернення ТОВ «ЦЕТЕХНО» до суду з позовом до ТОВ «Крок-ТТЦ» щодо права зворотної вимоги, яке передбачається ст. 1191 ЦК України.

Як убачається із п. 1.1. квитанції про приймання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року, яка містить власноручний підпис ОСОБА_1 , строк виконання ремонту (в т.ч. гарантійного) здійснюється впродовж 14 днів з моменту прийняття товару або за згодою сторін в інший строк (згідно зі п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. квитанції про приймання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року, строк ремонту (в т.ч. гарантійний), при відсутності запасних запчастин збільшується до 45 календарних днів (включно). Строк ремонту (в т.ч. гарантійний), за умови залучення сторонніх авторизованих сервісних центрів виробників збільшується до 60 календарних днів (включно).

На інформування про стан виконання ремонтів SMS повідомленнями. Споживач зобов`язаний отримати товар у приміщеннях крамниць «Цитрус» або сервісних центрах «Цитрус Сервіс» протягом 30 календарних днів, з моменту отримання SMS - інформування (за номером телефону, зазначеним у квитанції) про завершення ремонтних робіт (п.п. 1.4., 2. квитанції про приймання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року).

Згідно з п. 2.7 Договору у разі, якщо надання послуг по ремонту товару в зазначений термін неможливе у зв`язку з відсутністю необхідних деталей та/або складністю робіт, термін надання таких послуг може бути продовжений виконавцем до повного їх виконання. Виконавець повідомляє споживача про продовження терміну виконання необхідних робіт, у спосіб телефонного та/або SMS - інформування (за телефоном зазначеним у Квитанції).

16.08.2022 року ТОВ «Крок-ТТЦ» після проведення діагностики, виявлено причини поломки цифрової фотокамери «Canon», яка підлягала усуненню, шляхом заміни плати. Вказана запчастина - замовлена, строк поставки деталі від півтора місяці, але через воєнний стан процес логістики ускладнений (а.с. 37, т. 2).

В даному випадку, підписавши вказану квитанцію, позивач погодився лише на те, що строк гарантійного ремонту фотокамери «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM може бути збільшено до 45 календарних днів (включно) у зв`язку із відсутності запасних запчастин (плати).

Зі змісту квитанції також убачається, що під час виконання гарантійного ремонту ТОВ «Максішоп» повинен був інформувати позивача, як споживача, про стан виконання ремонту за допомогою SMS повідомлень, а у разі затримки у виконанні ремонту погодити з позивачем збільшені строки гарантійного ремонту.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

З наявної в матеріалах справи роздруківки вбачається, що кол-центр «Цитрус» телефонував позивачу 07.08.2022 року, 17.08.2022 року (позивач не відповів на дзвінок), 04.09.2022 року, 15.09.2022 року, 17.09.2022 року (а.с. 41, т. 2), проте із вказаного неможливо встановити, яка особа дзвонила, який був предмет розмови (тобто, про що спілкувались) і тому подібне.

Отже, надана до суду першої інстанції ТОВ «ЦЕТЕХНО» роздруківка телефонних дзвінків не є належним доказом погодження збільшення строку гарантійного ремонту.

Колегія суддів зауважує, що вказані правовідносини унормовані саме квитанцією про приймання товару № КД000000132 від 18.07.2022 року, яка, зокрема, містить п. 1.4. про те, що ТОВ «Максішоп» інформує про стан виконання ремонтів SMS повідомленнями.

У суді першої інстанції ТОВ «ЦЕТЕХНО» (відповідач 2) лише не погоджувалось з позивачем у підрахунках загальних строків перевищення проведення гарантійного ремонту і вказувало, що винне в цьому ТОВ «Крок-ТТЦ» (відповідач 1), а позиція ТОВ «Крок-ТТЦ» взагалі зводилась лише до того, що вказане підприємство не вважає себе винним у такій затримці, при цьому відповідач 1 взагалі не заперечував проти підрахунків позивача щодо перевищення строків проведення гарантійного ремонту.

У листі вих. № 5758 від 04.01.2023 року адміністрація «Цитрус» на лист-вимогу № 1 від 27.12.2022 року ОСОБА_1 , повідомляє, зокрема, те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 на території України запроваджено військовий стан. Через вкрай важку ситуацію у країні, роботу багатьох сервісних центрів припинено зовсім або вона здійснюється лише у межах проведення бездеталевого ремонту. На сьогодні, сервісні центри, через форс-мажорні обставини майже не отримують постачання деталей від компаній-виробників або отримують їх із значною затримкою, тому всі поточні ремонти займають більшу кількість часу (а.с. 34, т. 1).

Дійсно, указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з подальшими змінами, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року.

В той же час, відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Викладене свідчить, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань (обов`язків) - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

Разом з цим обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема, висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо. Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.10.2022 року у справі № 905/857/19.

Однак, у цій справі ТОВ «ЦЕТЕХНО» не надало відповідних сертифікатів на підтвердження настання обставин непереборної сили.

Оскільки відповідач порушив строки виконання гарантійного ремонту фотокамери «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM та не узгодив з позивачем збільшення строку гарантійного ремонту у передбачений умовами договору (квитанції) спосіб, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ТОВ «ЦЕТЕХНО» порушено права ОСОБА_1 як споживача, а тому слід застосувати санкції у вигляді неустойки за кожен день прострочення відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Розрахунок суми неустойки: фотокамера «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM у ремонті з 18.07.2022 року та одержана ОСОБА_1 з ремонту у крамниці «Цитрус» 15.01.2023 року, тобто, відремонтована камера не була повернута у період з 01.09.2022 року (18.07.2022 року + 45 днів) по 14.01.2023 року - 136 календарних днів, вартість фотокамери «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM 59 599 грн, 1% від вартості товару - 595,99 грн.

Відповідно сума неустойки, яка підлягає стягненню з ТОВ «ЦЕТЕХНО» складає: 595,99 грн х 136 днів = 81 054,64 грн.

Судом першої інстанції при ухвалені рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк не врахував вищевикладене, внаслідок чого безпідставно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Разом з тим ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 918/116/19.

Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 року у справі № 910/14591/21).

Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.04.2023 року у справі № 199/3152/20 (провадження № 14-224цс21) з посиланням на висновки в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18, (провадження № 12-79гс19) (пункт 8.24) та від 28.06.2019 року у справі № 761/9584/15-ц, (провадження № 14-623цс18) (пункт 85).

При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 року у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 року у справі № 904/2847/19).

При цьому слід звернути увагу, що законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд з цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.01.2024 року у справі № 911/2269/22.

На підставі викладеного, виходячи із принципів розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи, що розмір неустойки (81 054,64 грн) значно перевищує вартість фотокамери «Canon» EOS R+RF 24-105 f/4-7,1 IS STM (59 599 грн), колегія суддів дійшла висновку, що нарахований розмір неустойки повинен бути зменшений до достатнього та необхідного розміру у сумі 20 000 грн, які підлягають стягненню з ТОВ «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 .

З наведених мотивів, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про стягнення з ТОВ «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 неустойки у розмірі 20 000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн, позивач посилався на те, що своїми діями відповідачі завдали йому моральної шкоди, оскільки він, ОСОБА_1 , не міг тривалий час користуватися придбаним товаром, який є дорогим, що спричинило йому моральний дискомфорт, нервові страждання, переживання, у нього погіршився сон, так як він був змушений звертатися неодноразово з вимогами та запитами до різних суб`єктів, за юридичною допомогою, до суду, що зумовило докладати для цього додаткових зусиль, порушуючи звичайний порядок життя, витрачаючи свій час, кошти, нерви, для відновлення своїх порушених прав. Оцінюючи спричинену йому моральну шкоду, позивач просив стягнути 50 000 грн, що, на його думку, є співмірним та адекватним тим вимушеним життєвим змінам у його житті та моральним стражданням, які він зазнав.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди у визначеному розмірі та причинно-наслідкового зв`язку між затримкою усунення недоліків придбаного товару понад установлений строк та завданої моральною шкодою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.01.2023 у справі № 454/287/22.

Оскільки позивачем не доведено завдання моральної шкоди у визначеному розмірі, позовні вимоги про відшкодування такої шкоди задоволенню не підлягають.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище підстав, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ТОВ «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 неустойки у розмірі 20 000 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів ураховує наступне.

Позивач у апеляційній скарзі просив покласти на відповідачів витрати, пов`язанні із наданням правничої допомоги за розгляд справи, у розмірі 50 875 грн.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18, від 02.06.2022 року у справі № 15/8/203/20.

Ч. 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Позивачем у позовній заяві зазначено про те, що позивач планує понести відповідні витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, орієнтовний розмір яких складає 44 548,60 грн (а.с. 17, т. 1). Також, долучено докази на підтвердження усіх понесених позивачем судових витрат (договір, додаткова угода, акт), які пов`язані з розглядом цієї справи.

Так, згідно акту № 1 приймання-передачі наданої адвокатської правничої допомоги від 19.04.2023 року вартість наданих послуг за надання правничої допомоги складає 30 875 грн (а.с. 49, т. 1).

Відповідно до п. 2 адвокатським об`єднанням виконано юридичну роботу та надано послуги з правової допомоги в рамках договору про надання правничої допомоги від 22.12.2022 року, додаткової угоди № 1 від 23.12.2022 року в наступному обсязі, виді та їх вартості, а саме: спілкування з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, консультація клієнта, узгодження правової позиції (4 год. 20 хв.) - 6 500 грн, правовий аналіз наданих клієнтом документів (2 год. 10 хв.) - 3 250 грн, складання листів (5 год.) - 7 500 грн, пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах (1 год.) - 1 500 грн, складання позовної заяви (6 год. 45 хв.) - 10 125 грн, формування додатків до позовної заяви, підготовка та формування копій позовної заяви та доданих до неї документів (додатків) відповідачу, передача засобами електронної комунікації матеріалів справи до суду (1 год. 20 хв.) - 2 000 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, колегією суддів встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: спілкування з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, консультація клієнта, узгодження правової позиції; правовий аналіз наданих клієнтом документів; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; складання позовної заяви; формування додатків до позовної заяви, підготовка та формування копій позовної заяви та доданих до неї документів (додатків) відповідачу, передача засобами електронної комунікації матеріалів справи до суду, зводяться до єдиної дії - підготовка та подання позовної заяви і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуги.

Така послуга, як спілкування з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, консультація клієнта, узгодження правової позиції; формування додатків до позовної заяви, підготовка та формування копій позовної заяви та доданих до неї документів (додатків) відповідачу, передача засобами електронної комунікації матеріалів справи до суду, за своєю суттю є послугою організаційного характеру. Немає також підтвердження, що клієнту здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.

Виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатом роботи та критерію необхідності такої роботи, ураховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 30 875 грн є невиправданою, а тому такий розмір підлягає зменшенню до 7 000 грн.

Досліджуючи докази на підтвердження витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Умовами договору про надання правничої допомоги від 22.12.2022 року визначено, що за надану адвокатським об`єднанням правничу допомогу за цим договором клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі, що буде вказано у відповідних актах приймання - передачі наданої адвокатської правничої допомоги за кожен вид робіт за цим договором, які є невід`ємною частиною договору (п. 3.1. договору).

Однак, скаржником до суду апеляційної інстанції такий доказ не подавався.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а тому у відшкодуванні цих витрат слід відмовити.

Згідно з вимогами п. п. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, а при зверненні з апеляційною скаргою - 1 288,32 грн.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (13,38 %) з ТОВ «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 316,02 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гонтаренка Артема Костянтиновича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 20 000 грн (двадцять тисяч).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн (сім тисяч).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 316 грн (триста шістнадцять) 02 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова