Справа № 138/3538/24
Провадження №:2-др/138/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши матеріали заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» про визнання недійсними умов договору про надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «УМ Факторинг» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній вище цивільній справі, про стягнення з позивача на його користь судових витрат у виді витрат на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. Також просив поновити йому строк на подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, мотивуючи це тим, зокрема, що рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.03.2025, отримано відповідачем лише 13.03.2025, а тому останнім днем для подачі даної заяви є 18.03.2025, зважаючи на викладене, причини пропуску строку також просив визнати поважними.

Дослідивши зміст заяви, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Так, рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.03.2025 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю. Як слідує, з довідки про доставку електронного документу, копію вказаного рішення отримано відповідачем та його представником 13.03.2025.

Відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України, зокрема, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Частиною 8 вказаної вище статті встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.1-2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу представник відповідача зазначив, що отримав копію рішення суду 13.03.2025. Разом з тим, положення ч.8 ст.141 ЦПК України не пов`язують початок строку на подання вказаної заяви з моментом отримання копії рішення суду, натомість передбачено, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічні положення містяться і в ст.126 ЦПК України, яка передбачає, що подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду. При цьому, представник відповідача у своїй заяві жодних обставин щодо неможливості подачі вказаної вище заяви у строк до 16.03.2025, включно, не зазначає, тоді як акт виконаних робіт було підписано ще 14.03.2025, тобто фактично на подачу заяви у сторони відповідача залишалось ще три дні, однак таку заяву було подано з порушенням встановленого строку.

Крім того, відповідач був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, в якому було постановлено остаточне судове рішення, а відтак він мав можливість дізнатись про таке рішення і до 13.03.2025.

Зважаючи на викладене, суд не може вважати підстави пропуску строку на подання доказів витрат на правничу допомогу поважними, оскільки жодних обставин щодо неможливості подання такої у строк до 16.03.2025, включно, стороною відповідача не зазначено, а тому заяву слід залишити без розгляду.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст.126-127, 137, 141, 259,263-268, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку відмовити.

Визнати не поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» строку на подання доказів витрат на правничу допомогу.

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» про визнання недійсними умов договору про надання споживчого кредиту залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Б.Київська