Справа № 766/2106/25
УХВАЛА

17.03.2025року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю: секретаря Міщука О.О.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця інші особи: Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Митниця в Херсонській області в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, в обгрунтування якої вказав, що на виконанні в Суворовського ВДВС у м.Херсоні перебувало виконавче провадження №48961931 від 13.10.2015 року з виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області №668/7679/15 від 04.08.2015 року про стягнення штрафу в розмірі 332880,00 грн. з ОСОБА_1 на користь ДФС. На підставі постанови від 29.11.2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання у зв`язку з відсутністю майна у боржника. У відповідь на адвокатський запит Відділом було повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало ВП №48961913, відкрито на підставі постанова №668/7679/15, яка видана 04.08.2015 року Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДФС штрафу у розмірі 332880,00 грн. 09.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 29.11.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Виконавче провадження знищено, у зв`язку з закінченням строку зберігання. Строк пред`явлення повторно виконавчого документа до виконання закінчився, таким чином підстави для існування арешту відсутні. Відділом виконавчої служби на заяву ОСОБА_2 відмовлено у знятті арешту з майна, оскільки станом на 22.01.2025 року штраф не сплачено, підстави для зняття арешту з майна відсутні.

Скаржник вважає дану бездіяльність відділу, яка полягає у не знятті арешту з майна протиправною та просить визнати неправомірною бездіяльність Суворовського районного відділу держаної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), щодо не скасування арешту майна, який накладено постановою від 09.11.2015 року у виконавчому провадженні №48961931 та зобов`язати Суворовський районний відділ держаної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винести постанову про зняття арешту з усього майна та грошових коштів, які накладені постановою від 09.11.2015 року у виконавчому провадженні №48961931.

Ухвалою від 18.02.2025 р. скаргу було прийнято до розгляду.

Представником Митниці в Херсонській області в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі подано до суду заперечення на скаргу, в яких вказали, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. Таким чином, повернення виконавчого документа стягувачу без виконання не є підставою для закінчення виконавчого провадження та зняття арешту, тому скарга задоволенню не підлягає.

В судове засіданні скаржник не з`явився, надав свої повноваження представнику, яка подала заяву про проведення судового засідання без їх участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом з Листа Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) наданого адвокату Кушнаренко Т.В. від 18.12.2024 року №77687 встановлено наступні дані по виконавчим провадженням:

-ВП №54679010 згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження 11.09.2017 року до Суворовського районного відділу держаної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області надійшла постанова №668/7679/15, яка видана 04.08.2015 року Суворовським районним судом м.Херсона Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДФС штрафу у розмірі 349904,00 грн. з заявою про відкриття виконавчого провадження. 12.09.2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №54679010 по виконанню вищевказаної постанови №668/7679/15, копію постанови про відкриття направлено сторонам. 17.03.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копію постанови направлено сторонами. 17.03.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно.

-ВП №54643004 згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження 06.09.2017 року до Суворовського районного відділу держаної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області надійшла постанова №668/7679/15, яка видана 05.08.2015 року Суворовським районним судом м.Херсона. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДФС штрафу у розмірі 366080,00 грн з заявою про відкриття виконавчого провадження. 07.09.2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №54643004 по виконанню вищевказаної постанови №668/7679/15, копію постанови про відкриття направлено сторонам. 17.03.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копію постанови направлено сторонам. 17.03.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно.

-ВП №48961931 згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження 08.10.2015 року до Суворовського районного відділу держаної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області надійшла постанова №668/7679/15, яка видана 04.08.2015 року Суворовським районним судом м.Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Херсонської митниці ДФС боргу у сумі 332880,00 грн з заявою про відкриття виконавчого провадження. 13.10.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №48961931 по виконанню вищевказаної постанови №668/7679/15, копію постанови про відкриття направлено сторонам. 09.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копію постанови направлено сторонам. 29.11.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно номенклатури справ Суворовського районного відділу держаної виконавчої служби м.Херсона реєстри відправленої кореспонденції зберігаються один рік, за 2016, 2020 роки знищено. У зв`язку з минуванням терміну зберігання, звершені виконавчі провадження №54679010, № 54643004, №48961931 знищено, повторно вищевказані постанови до виконання не надходили.

Згідно витягу виконавчих проваджень від 18.12.2024 року виконавче провадження №48961931 відкрито 13.10.2015 року на підставі постанови 04.08.2015 року №668/7679/15, виданої Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь Херсонської митниці ДФС 332880 грн. боргу. Крім цього, встановлено, що 24.10.2015 року постановою державного виконавця майно боржника оголошено в розшук, державним виконавцем Грищенковою Ю.Д. 09.11.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 29.11.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення до 01.03.2017 року.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 29.11.2016 року № 1404-УІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»)

В частині 5 зазначеної статті закріплено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом (частина друга статті 24 Закону № 606-XIV).

При цьому зазначена стаття не містить вказівки на обов`язок державного виконавця щодо зняття арешту при повернення виконавчого документу стягувачу.

В свою чергу повернення виконавчого документу стягувачу не є підставою для закінченням виконавчого провадження в порядку ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» .

Повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Чинна на дату винесення постанов про повернення виконавчого документу стягувачу редакція ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-IX від 21.04.1999 року, передбачала, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Отже у державного виконавця в даному випадку були відсутні передбачені статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) підстави для зняття арешту з майна боржника, тому суд не може констатувати наявність незаконної бездіяльності державного виконавця.

Доказів примусового або добровільного виконання на даний час постанови Суворовського районного суду м.Херсона, про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу в розмірі 332880 грн суми заборгованості, заявником суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на даний час, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення провадження. Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 137/1649/17 (провадження № 61-26969св18).

Враховуючи досліджені по скарзі докази суд не знаходить передбачених законом підстав для визнання неправомірною бездіяльність Суворовського районного відділу держаної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), щодо не скасування арешту майна, який накладено постановою від 09.11.2015 року у виконавчому провадженні №48961931 та зобов`язання Суворовського районного відділу держаної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винести постанову про зняття арешту з усього майна та грошових коштів, які накладені постановою від 09.11.2015 року у виконавчому провадженні №48961931

Згідно з ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення скарги ТкачаІгоря Анатолійовича на бездіяльність державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 260 ,447 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця інші особи: Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Митниця в Херсонській області в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.І. Рядча