провадження №2/389/1123/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду міста Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_1 . Єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька є позивач, однак на день смерті батька він разом з ним не проживав, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав, через незалежні від нього обставини, а саме через розповсюдження респіраторної хвороби COVID-19, повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України пропустив строк подачі такої заяви. Перебував на службі в ЗСУ, мав захворювання та визнаний непридатним до військової служби в 2024 році. Таким чином, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, та є таким, що спадщину не прийняв.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог, просив просить вирішити справу на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть видане 27 серпня 2020 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Богданівка Кропивницького району Кіровоградської області, про що складений відповідний актовий запис 45.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло виданого 06 травня 2003 року Знам`янським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням №3.

Згідно з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Гріцик Н.М., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №1338 від 11.12.2024, ОСОБА_2 на день своєї смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 , разом із співмешканкою ОСОБА_3 . Крім неї ніхто не зареєстрований та не проживав.

Родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджується свідоцтвом про народження останнього.

Згідно з військовим квитком НОМЕР_2 ОСОБА_1 03.08.2016 призваний у Збройні Сили України на військову службу за контрактом. Відповідно до свідоцтва про хворобу №3431 від 25 серпня 2024 року на підставі статті 61-а графи ІІ Розладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військової служби.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про порядок оформлення спадщини та отримав роз`яснення про те, що вважається таким, що спадщину не прийняв, так як на момент смерті із спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини протягом встановленого строку у шість місяців з часу відкриття спадщини до нотаріуса не подавав, рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві.

Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач.

Відповідно до ст.29 закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на всій території України впроваджено карантин та обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. У подальшому постановою КМУ від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2» з 01.08.2020 до 31.12.2020 та в подальшому на території України продовжено карантин.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Положень щодо поширення дій цього закону на вчинення нотаріальних дій, зокрема й тих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених законодавством строків, немає.

Однак, листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

Отже, враховуючи, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 запроваджені протиепідемічні заходи, у зв`язку з чим на період дії карантину заборонялося здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі; обмежувався перетин державного кордону та прийом громадян у державних установах тощо.

Таким чином, суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини дійсно були об`єктивними та непереборними, оскільки позивач не мав реальної можливості скористатися своїм правом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах вказаного строку, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258, 259, 263, 265, 273, 353 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 - строком на 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області місце знаходження с. Суботці Кропивницького району Кіровоградської області вул. Центральна,24, .

Суддя В.В.Український