Справа № 502/203/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2025 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О.А.
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
Вилківської міської ради
визнання права власності на спадщину
В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд визнати за нею:
Ухвалою судді від 31.01.2025 р. за даним позовом було відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.
Після відкриття розваження у справі позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Ухвалою суду від 14.03.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.03.2025 р.
На призначену дату розгляду справи по суті представник відповідача Вилківської міської ради повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи відповідні обставини, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 18.03.2011 р. актовий запис № 11, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 24.10.2012 р., актовий запис № 393, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 від 11.11.2019 р., актовий запис № 459, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої на час смерті зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 . Також з нею проживав син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Факт проживання за вказаною адресою підтверджується довідкою виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 01.04.2024 року за №113/10-06.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого на час смерті зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 . Факт проживання за вказаною адресою підтверджується довідкою виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.03.2024 року за №111/10-06.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_6 , актовий запис №35 від 20.07.1979 року, є сином ОСОБА_2 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7 , актовий запис №27 від 17.05.1972 року, та актового запису про шлюб №15 від 31.10.1992 року, є сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_8 , актовий запис №60 від 02.04.2005 року, є дочкою ОСОБА_4 .
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80027300 від 10.02.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80027300 від 10.02.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80027223 від 10.02.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.
Стосовно визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 суд виходить з наступного:
За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.
Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.
Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.
Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як зазначено в ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
А відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З досліджених доказів суд встановив, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді сертифіката на право на зелену частку (пай), посвідчену сертифікатом РН № 699816 та яку прийняв в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України її син ОСОБА_3 , який не отримав за життя свідоцтво про право на відповідну спадщину у нотаріуса.
Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа нотаріусом не заводилась, а спадщина у виді двох належних спадкодавцеві сертифікатів на право на земельну частку (пай), була прийнята позивачем по справі ОСОБА_1 , як спадкоємцем п`ятої черги за законом згідно ст. 1265 ЦК Україні та в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки вона на момент відкриття спадщини була малолітньою.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що у зв`язку з відсутністю необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, суд приходить до висновку, що в право позивача на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1261, 1265, 1268 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради про визнання права власності на спадщину задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников