Справа № 472/1136/24
Провадження №2/472/113/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

'21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

'В позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 зазначила, що 14 вересня 2013 року між ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який був зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 449. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище, зокрема дружині « ОСОБА_5 ».

За час спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки донька сторін народилася до укладення шлюбу між ними, відповідач визнав своє батьківство відносно ОСОБА_6 у порядку ст. 126 СК України.

Спільне життя між сторонами як подружжя не склалося. В 2021 році сторони припинили спільне проживання. Відповідач змінив своє місце проживання, яке позивачу невідоме. Протягом спільного проживання відносини між подружжям були вкрай напруженими, через різні релігійні погляди, погляди на життя, сім`ю, різні вподобання та подальші цілі в житті. На грунті цього у подружжя часто виникали непорозуміння та сварки, що в свою чергу призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного.

Через те, що позивач з відповідачем не проживають однією сім`єю з 2021 року шлюб набув формального характеру. З цього часу подружжя не цікавиться життям один одного. Сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Подружнє життя остаточно розпалося і не може бути поновлено. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Примирення сторонами є неможливим та недоцільним, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача. Спору щодо місця проживання доньки та поділу спільного майна відсутні.

Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, але до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи у її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на його адресу судову кореспонденцію, що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 вересня 2013року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 449, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 жовтня 2024 року (а.с. 3).

За час спільного проживання сторін народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 10 січня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.4) .

Подружнє життя позивача з відповідачем не склалося через різні релігійні погляди, погляди на життя, сім`ю, різні вподобання та подальші цілі в житті. На грунті цього у них часто виникали непорозуміння та сварки, що в свою чергу призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. З 2021 року вони однією сім`єю не проживають, спільне господарство вони не ведуть. Спору щодо місця проживання доньки та поділу спільного майна відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б, зокрема інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в своїй заяві висловила думку про бажання залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211 гривні 20 копійок судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Миколаїв, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Миколаїв, який був зареєстрований 14 вересня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 449, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України).

Копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати Веселинівському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 березня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський