У Х В А Л А

18 березня 2025 року

місто Київ

справа № 752/19104/19

провадження № 61-1745ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати та стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні, відшкодування моральної шкоди та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяв про збільшення та доповнення позову, просила:

- визнати її звільнення з посади старшого майстра костюмерної служби з

16 серпня 2019 року у зв`язку із скороченням посади і відмовою від переведення на іншу роботу незаконним та поновити її на роботі з 17 серпня 2019 року;

- змінити формулювання причини звільнення в точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону;

- виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки з вини власника;

- стягнути з відповідача заробітну плату (основна) за час вимушеного прогулу в розмірі 483 956,34 грн за період із 17 серпня 2019 року до 17 листопада

2023 року;

- стягнути з відповідача заробітну плату (доплату) за збільшений обсяг робіт поряд з виконанням основної роботи, за виконання додаткової роботи посадових обов`язків костюмера 5 розряду, встановленої в зв`язку з виробничою необхідністю, виходячи з розміру місячного посадового окладу костюмера 5 розряду за період роботи з 01 жовтня 1996 року до дня звільнення 16 серпня 2019 року в розмірі 551 189,18 грн;

- відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн;

- зобов`язати відповідача нарахувати невиплачену під час звільнення заборгованість із заробітної плати (доплати) за нічний час роботи за період

з 21 червня 1991 року;

- стягнути з відповідача заробітну плату за святкові дні в період із 2014 року до червня 2017 року з урахуванням суми доплати до заробітної плати за виконання додаткової роботи за збільшений обсяг робіт (суміщення);

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

29 листопада 2023 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано звільнення ОСОБА_1 - старшого майстра костюмерної служби з

16 серпня 2019 року у зв`язку зі скороченням посади і відмовою від переведення на іншу роботу та, не беручи до уваги рішення профкому Професійної спілки працівників «Вільна опера», як необґрунтоване, згідно з наказом Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» від 16 серпня 2019 року № 641-к незаконним.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого майстра костюмерної служби Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» з 17 серпня 2019 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 419 080,30 грн за період із 17 серпня 2019 року до 29 листопада 2023 року; 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого майстра костюмерної служби Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

13 грудня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» задоволено.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року в частині вирішення позовних вимог про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

11 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

24 лютого 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження в справі, витребувано матеріали цивільної справи

№ 752/19104/19 з Голосіївського районного суду м. Києва.

У березні 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Як на підставу необхідності зупинення дії оскаржуваної постанови заявниця послалася на те, що негайне невиконання відповідачем рішення суду першої інстанції в частині поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць не відбулося належним чином.

Вказує на наявність описок та помилок в судовому рішенні та виконавчих листах, які позбавили виконавчу службу можливості в найкоротший термін виконати судове рішення.

На її переконання, під час розгляду справи знищуються докази.

Відповідно до частини восьмої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусовоговиконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявниця не навела достатніх підстав і не надала доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення дії оскаржуваної постанови.

Водночас постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року, яка набрала законної сили, скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Тобто рішення суду першої інстанції щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого майстра костюмерної служби Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць скасовано.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, тому в задоволенні її заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати та стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні, відшкодування моральної шкоди до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська