ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/250/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2024 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л. у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ТОВ ФК Ейс звернулось до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 23.10.2022 року між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 306356324 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно умов якого на рахунок останньому було перераховано грошові кошти у сумі 10 550 грн на його банківську картку, строком на 30 днів та зі сплатою процентів за користування коштами.

Право грошової вимоги за вказаним кредитним договором переходило тричі на підставі договорів факторингу: від ТОВ Манівео швидка фінансова допомога до ТОВ Таліон Плюс; від ТОВ «Таліон Плюс до ТОВ ФК Онлайн Фінанс та від ТОВ ФК Онлайн Фінанс до позивача - ТОВ ФК Ейс.

Згідно останнього договору факторингу від 17 липня 2024 року №17/07/24, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК Ейс, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 50 557,71 грн відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу.

Відповідач не виконав належним чином взяте на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, тому ТОВ ФК Ейс просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 306356324 від 23.10.2022 року у розмірі 50557,71 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ ФК Ейс просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вказує, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, оскільки договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року передбачено відступлення права вимоги, яке виникне в майбутньому, а тому вважає, що договори факторингу та реєстри права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги. Відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ Таліон Плюс відбулося в межах чинності Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Крім цього, факт здійснення оплати не впливає на відступлення прав вимоги, оскільки відповідно до умов договорів факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Обставини справи.

23.10.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 306356324, відповідно до пункту 2.1 якого Товариство зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії на суму 10550 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Вказаний договір підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV3U8X7, що надісланий 23.10.2022 року о 9 год.22 хв. на номер телефону позичальника, про що свідчить довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно умов договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позивальником, орієнтована дата повернення якого - 22.11.2022 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Базова процентна ставка становить 766,50 %.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі 10550 грн шляхом перерахування на його банківську карту № НОМЕР_1 (згідно заявки на отримання коштів в кредит від 23.10.2022 року), що стверджується платіжним дорученням № b8f61862-5d5f-4370-a214-488f7140db18 від 23.10.2022 року, а також довідкою №07_/2024 ПАТ КБ «Приватбанк».

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01, строком дії до 28.11.2019 року.

У розділі 1 зазначеного договору визначено терміни, а саме: Відповідно до умов вказаного договору: п.п.1.1 «Боржник» фізична особа, з якою укладено кредитний договір, право вимоги до якого уступається за цим договором; п.п.1.2 «Кредитний договір» кредитний договір, укладений між клієнтом і боржником, права вимоги за яким відступаються, та який відповідає наступним критеріям: боржником за кредитним договором виступає фізична особа та кредит не забезпечується заставою. Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до цього договору, а саме в Реєстрах прав вимог; п.п. 1.3. «Право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому; п.п1.4 «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили; п.п.1.5 «Реєстр прав вимог» означає перелік прав вимог до боржників, що відступаються за цим договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в додатку № 1 до цього договору. Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1. договору).

Згідно умов цього договору факторингу, Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (пункт 2.1).

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги (пункт 4.1).

На виконання пункту 2.1 договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було складено, підписано електронними підписами та скріплено електронними печатками Реєстр прав вимоги № 209 від 27.12.2022 року, у якому зазначено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 306356324 від 23.10.2022 року на загальну суму 24148,95 грн.

В подальшому, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено наступні угоди:

28.11.2019 року додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року;

31.12.2020 року додаткову угоду № 26, що продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2021 року;

31.12.2021 року додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року;

-31.12.2022 року додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2023 року;

-31.12.2023 року додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2024 року та викладено розділ 3 вищевказаного договору факторингу Фінансування та порядок розрахунків у новій редакції.

Крім того, 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого встановлено до 31.12.2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 року до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 року, сторони зазначили, що від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» переходить право вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором на загальну суму 50557,71 грн.

17 липня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №17/07/2024, відповідно до умов якого Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступив позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу №17/07/2024 від 17.07.2024, сторони зазначили, що від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» переходить право вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором на загальну суму 50557,71 грн.

Як вбачається із виписки із особового рахунку за кредитним договором №306356324, складеної ТОВ «ФК Ейс», станом на 20.08.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором не погашена та становить 50557,71 грн, що складається з наступного: 10550 грн прострочене тіло; 40007,71 грн прострочені відсотки.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору факторингу в 2018 році ще не виникло зобов`язань між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 , тобто у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язаннями, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2024 року. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» прав вимоги за кредитом до відповідача не набуло, тому таке право не могло бути передано в подальшому до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та до позивача ТОВ «ФК ЕЙС».

Однак, з такими мотивами відмови у задоволенні позову погодитися неможливо.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п. п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Враховуючи, що строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року неодноразово продовжувався додатковими угодами, аж до 31.12.2024 року, тому станом на 23.10.2022 року (день підписання реєстру № 209 від 27.12.2022 року) первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вправі був відступити ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором № 306356324, укладеним 23.10.2022 року з ОСОБА_1 , за яким настав строк виконання.

А тому відмова у позові з тих підстав, що на момент укладення договору факторингу в 2018 році ще не виникло зобов`язань між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у справі відсутні докази на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, як і за іншими договорами факторингу, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал».

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17 виснувано, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин передачі прав вимог за договором факторингу № 28/1118-01 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимог № 209 від 27.12.2022 року, визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.

Пунктами 2, 3 реєстру прав вимоги № 209 від 27.12.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» сторони погодили, що сума фінансування, належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимог становить 37% від основної суми заборгованості (тіла кредиту) та складає 1189252,05 грн. Визначено, що сума фінансування за цим реєстром прав вимоги підлягає сплаті фактором у чотири етапи до 20 числа кожного календарного місяця. Кожний платіж повинен бути не менше 25 % від суми фінансування.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, тому колегія суддів вважає, що у зв`язку саме з цією обставиною позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ ФК Ейс.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт здійснення оплати не впливає на відступлення прав вимоги, оскільки відповідно до умов договорів факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, на думку колегії судів є необґрунтованими.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що:

47. Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.

48. Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

Таким чином, наявні у справі реєстри прав вимог, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, оскільки належними доказами, крім реєстрів, є докази на підтвердження оплати за договором факторингу.

При цьому, колегія суддів вважає, що зміни, внесені до договору факторингу № 28/1118-01 28.11.2018 року на підставі додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 року, де розділ 3 указаного договору факторингу Фінансування та порядок розрахунків викладено у новій редакції, не поширюються на спірні правовідносини у даній справі, оскільки на час передачі прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимог № 209 від 27.12.2022 року нова редакція розділу 3 не діяла.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.11.2024 року слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку з апеляційним розглядом справи, покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Ейс задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 березня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.