Справа № 946/5594/24
Провадження № 2/946/1474/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання разом з її матір`ю - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,63 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 039687, виданий 17.06.1999 року Радою народних депутатів Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-15-31).

Позовні вимоги мотивовані тим, що вищевказане майно належало її мати ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. Заповіт не залишила. Спадкоємцями після ОСОБА_3 є позивач та донька спадкодавця ОСОБА_2 , яка у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, але на спадщину не претендує. Спадкодавець була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак проживала разом з донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до моменту її смерті, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою, але у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України не встигла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом, після звернення з відповідною заявою, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини надійшла 23.11.2023 року, тобто після спливу шестимісячного строку.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що померла ОСОБА_3 враховуючи її вік та стан здоров`я не проживала за зареєстрованим місцем : АДРЕСА_2 , а проживала разом зі своєю донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту своєї смерті.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне спадкове майно:

- земельна ділянка площею 3,63 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 039687, виданого 17.06.1999 року Радою народних депутатів Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-15-31, що підтверджено відповіддю № 3632/340-24, наданою 25.11.2024 року відділом №4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.04.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказана земельна ділянка.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41770941 від 12.10.2015 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., від імені ОСОБА_3 складено заповіт від 13.09.2012 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 94, посвідчений 13.09.2012 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, а також заповіт від 13.09.2012 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 93, посвідчений 13.09.2012 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до заповіту від 13.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 93, посвідченого 13.09.2012 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 належне їй право власності на земельну ділянку, площею 3,98 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0178, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 895489, виданого 21.04.2010 року Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02.10.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2687, ОСОБА_2 отримала спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з земельної ділянки, площею 3,98 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0178, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 895489, виданого 21.04.2010 року Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області).

Відповідно до заповіту від 13.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 94, посвідченого 13.09.2012 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 належне їй право власності на земельну ділянку, площею 3,3,63 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 3,63 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 039687, виданий 17.06.1999 року Радою народних депутатів Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-15-31) заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41770941 від 12.10.2015 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт ОСОБА_3 від 13.09.2012 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 94, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Особи, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання її разом з матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-земельну ділянку площею 3,63 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 039687, виданий 17.06.1999 року Радою народних депутатів Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-15-31).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар