Номер провадження: 22-ц/813/4340/25
Справа № 501/358/25
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року

за позовом ОСОБА_1 до судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова Валерія Володимировича про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова Валерія Володимировича, в якому просила стягнути з судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова В.В. моральну шкоду в розмірі 1 000 000 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що розгляд справи за вказаними позовними вимогами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до Одеського апеляційного суду, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що, оскільки суддя Іллічівського міського суду Одеської області Смирнов В.В. є відповідачем у справі, то Іллічівський міський суд Одеської області не мав права вирішувати питання щодо відкриття провадження у справі та виносити оскаржувану ухвалу.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду не надходило, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Пояснення учасників справи

Від скаржника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова Валерія Володимировича, в якому просила стягнути з судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова В.В. моральну шкоду в розмірі 1 000 000 гривень.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 січня 2025 року відведено суддю Смирнова В.В. від розгляду справи 501/358/25.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 31 січня 2025 року відведено суддю Петрюченко М.І. від розгляду справи 501/358/25.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі № 9-зп (справа за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України) зазначено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

За частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною (частини 1, 3 статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Згідно з частиною 6 статті 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення моральної шкоди з судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова Валерія Володимировича.

За змістом ст. 26 ЦПК України в даній категорії справ суддя прирівнюється до суду.

Отже, відповідачем в даній справі є суддя Іллічівського міського суду Одеської області, до Іллічівського міського суду Одеської області й була подана позовна заява в порядку, визначеному частиною 2 статті 27 ЦПК України, за якою позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб. При цьому, позивач у позовній заяві звернула увагу суду щодо передачі її позову до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Вищезазначене не було враховано судом першої інстанції.

Отже, з огляду на те, що суддя Іллічівського міського суду Одеської області є відповідачем в даній справі, то суд першої інстанції не вправі був вирішувати питання ані щодо можливості відкриття провадження, ані щодо наявності правових підстав для відмови у відкритті провадження, а тому така ухвала є незаконною та такою, що суперечить процесуальним нормам цивільного судочинства.

Крім того, частиною 6 статті 31 ЦПК України прямо передбачено, що в відповідних випадках, справа має передаватися до суду вищої інстанції для визначення підсудності на підставі розпорядження голови суду.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А.Коновалова

В.В. Кострицький