Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Виконкому Саксаганської районної в місті ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Виконком Саксаганської районної в місті ради звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та позбавити відповідача ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнувши аліменти на їх утримання, посилаючись на злісне ухилення відповідачів від виконання покладених на них законом батьківських обов`язків. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають на вихованні трьох дітей, мешкаючи разом з ними та матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_7 1954 р.н. в однокімнатній квартирі по АДРЕСА_1 . У жовтні 2024 року Комунальне некомерційне підприємство «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР звернувся до служби ку справах дітей із повідомленням про перебування з 04.10.2024 у відділенні постнатального виходжування на лікуванні новонародженого ОСОБА_6 без матері, яка у період перебування дитини в медичному закладі з 04.10.2024 по 22.10.2024 навідала дитину лише один раз. За результатами комісійного відвідування сім`ї відповідачів 25.10.2024 встановлено потребу житла в косметичному ремонті, недолітню кількість постільної білизни та засобів гігієни, відсутність спальних місць для дітей, тощо. Родина не має стабільного матеріального доходу, крім пенсії бабусі дітей. З родиною проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, взято відповідні зобов`язання, з 04.11.2024 малолітнього ОСОБА_8 переведено до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Криворізької міської ради. При проведенні з відповідачами бесіди 07.11.2024 встановлено періодичне вживання ОСОБА_2 наркотичних засобів та перебування ОСОБА_3 на замісній підтримуючій терапії. Відповідачі неодноразово притягувались до кримінальної та адміністративної відповідальності, тому у зв`язку із асоціальним життям батьків дітей 05.12.2024 виконкомом прийнято рішення № 859 про відібрання неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 у матері і малолітнього ОСОБА_6 у обох батьків з тимчасовим влаштуванням їх до державного закладу. Тому враховуючи факт злісного ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на вимогах наполягала з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти вимог заперечували, відзиву на позов не подали.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька дітей записані на підставі частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері) а.с. 12зворот-15 - копії свідоцтв, витягів з Державного реєстру).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12 - копія свідоцтва).

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на доведення зазначених в позові обставин ухилення відповідачів від виконання покладених на них законом обов`язків надано письмові докази.

22 жовтня 2024 року Комунальне некомерційне підприємство «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР повідомило про перебування з 04.10.2024 у лікувальному закладі дитини ОСОБА_9 , хлопчик, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина народилася в пологовому відділенні КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР, в теперішній час перебуває у відділенні постнатального виходжування новонароджених без матері. Мати дитини за час перебування дитини у відділенні приходи ла до неї лише один раз, чоловік, який назвав себе батьком дитини, тричі цікавився дитиною по телефону. Тому адміністрація центру просила вирішити питання про доцільність повернення дитини в родину (а.с. 21 зворот - копія повідомлення).

25 жовтня 2024 року комісією у складі завідуючої та головного спеціаліста сектору профілактики Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та інспектора Сектору ювенальної поліції Відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області було здійснено вихід з метою обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_9 , де було встановлено проживання родини з однокімнатній квартирі у складі трьох дорослих та двох дітей: помешкання за місцем проживання дітей потребує ремонту, запас продуктів харчування, постільної білизни та засобів гігієни незначний, для дітей не облаштовано окремі спальні місця, для новонародженої дитини взагалі відсутні необхідні засоби гігієни, спальне місце, одяг, дитяче харчування, тощо (а.с. 23 - копія акту).

У наданих 25.10.2024 письмових поясненнях 25.10.2024 ОСОБА_2 зобов`язалась до 26.10.2024 забрати свою новонароджену дитину з медичного закладу та створити належні умови проживання (а.с. 17 - копія пояснень).

Аналогічні пояснення щодо зміни поведінки та належного утримання і виховання дітей ОСОБА_2 було також надано 12.11.2024 (а.с. 17 зворот), заявою від 09.12.2024 вона погодилась на позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 24 зворот - копія заяви).

Таку ж заяву про згоду його на позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надав ОСОБА_3 (а.с. 24 - копія заяви).

Факт невиконання відповідачкою батьківських прав мав місце також 05.06.2022 відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (14 років) в ході конфлікту з підлітками порізала собі руку лезом, у зв`язку з чим органами поліції та навчальним закладом за місцем навчання дитини було проведено перевірки, від матері дитини відібрано пояснення, що підтверджується письмовими доказами по справі.

Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради повідомлено листом від 28.11.2024 про здійснення 13.11.2024 медичного патронажу по АДРЕСА_1 , де при бесіді лікаря з дитиною було встановлено факт відсутності ОСОБА_5 в школі. Медичним закладом повідомлено, що у зв`язку із асоціальним способом життя матері дітей ОСОБА_2 , а саме зловживання наркотичними та психотропними препаратами , неохайним зовнішнім виглядом, неприємним запахом, недотриманням належних умов догляду за дітьми - відсутність спальних місць, є ймовірна загроза життю дітей (а.с. 19 зворот - копія відповіді .

Указані обставини підтверджуються також повідомленням Криворізького міського центру соціальних служб Виконкому Криворізької міської ради від 18 листопада 2024 року, відповідно до якого спеціалістами центру разом із соціальним педагогом та класним керівником Криворізької гімназії № 43 було здійснено 06.11.2024 та 12.11.2024 виходи за адресою проживання відповідачів, де встановлено плісняву на стелі та у ванній кімнаті, відсутність холодильнику, відсутність облаштованих спальних місць для дітей, відсутність необхідних речей для новонародженого: засобів гігієни, дитячого харчування, візочка, ванночки, тощо. Родина не має стабільного заробітку, крім пенсії бабусі, ОСОБА_3 працює неофіційно вантажником. Стосовно перебування новонародженого ОСОБА_8 у медичному закладі, ОСОБА_2 повідомила, що до дитини її не пускають з невідомих їй причин однак як дитина потрапила до медичного закладу без її супроводу та чим хворіє син, пояснити не змогла, яке харчування отримує дитина, вона не знає. Провівши з батьками профілактичну роботу, КМЦСС вважає доцільним питання позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав розглянути на комісії з питань захисту прав дитини (а.с. 20 - копія повідомлення).

За повідомленням Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», ОСОБА_3 є учасником програми ЗПТ з 17.10.2022 по дату видачі довідки з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, контрольований прийом (а.с. 22 зворот - копія довідки).

Відповідачі неодноразово притягували до адміністративної та кримінальної відповідальності, що підтверджується копіями судових рішень.

Згідно висновку Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 12.12.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , враховуючи викладене у ньому та те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою у разі, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків, керуючись інтересами дітей та чинним законодавством, Виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-9).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією.

У судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачами, що вони тривалий час не беруть участі у вихованні дітей, не піклуються про них, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечують матеріально, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, як складову частину виховання.

У матеріалах справи відсутні відомості, що з часу тимчасового влаштування дітей до комунальних закладів міста, відповідачі відвідують дітей, ініціюють процес по їх поверненню на їх виховання. Фактично відповідачі самоусунулись від виконання покладених на них законом батьківських обов`язків, свідомо нехтуючи потребами дітей, що порушує права дітей на належне батьківське виховання, що ними не спростовано в судовому засіданні. За час розгляду справи в суді, відповідачі не довели зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, факт заперечення відповідачів проти позову не свідчить про їх інтерес та реальне бажання змінити поведінку.

Установлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя. При цьому позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ними та їх дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьками та дітьми (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21).

Суд при ухваленні судового рішення ураховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21), відповідно до якої лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Крім того, згідно частин другої, третьої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Частинами першою-другою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України.

Пунктом 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Тому з відповідачів відповідно до положень статті 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статями 150, 164, 166, 182 Сімейного кодексу України, статями 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Виконкому Саксаганської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, на користь опікуна, або державного закладу, в якому буде перебувати дитина, починаючи стягнення з 13 грудня 2024 року.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, на користь опікуна, або державного закладу, в якому буде перебувати дитина, починаючи стягнення з 13 грудня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , місце знаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 32.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 21 березня 2025 р.

Суддя А.В. Ткаченко