Справа № 523/3207/25
Провадження №2-зз/523/16/25
У Х В А Л А

"18" лютого 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючої судді Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування арешту,

УСТАНОВИЛА:

21 лютого 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за підписом їх представниці адвокатки Фатєєвої І.В. про скасування арешту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, що був накладений на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси б/н від 30 грудня 1992 року.

Заява обґрунтована тим, що заявникам належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 2008 року № НОМЕР_1 . Під час реєстрації свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у квітні 2024 року їм стало відомо про обтяження у вигляді арешту квартири на підставі ухвали суду б/н від 30 грудня 1992 року, копію якої заявникам отримати не вдалося.

Оскільки вони не є сторонами у справах, сторонами виконавчого провадження, тому відсутні підстави для арешту їхнього майна.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином. Представниця заявників адвокатка Фатєєва І.В. надала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони заявників та підтримання заявлених вимог.

За нормами ст.158 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вказану норму, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як було встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 22 грудня 2008 року № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 12 листопада 2008 року державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюк В.Д. внесла запис про обтяження квартири заявників, запис обтяження № 54558612, на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси б/н від 30 грудня 1992 року.

Наразі отримати у суді ухвалу суду неможливо через відсутність ідентифікуючих даних учасників справи чи номеру справи. До Одеського державного нотаріального архіву на зберігання вказана ухвала не надходила, відсутня вона також і у державного реєстратора обтяження Юридичного департаменту Одеської міської ради.

За нормами ч.1 ст.149 ЦПК України, в редакції станом на 30.12.1992 р, суд чи суддя на просьбу осіб, які беруть участь у справі, або за своєю ініціативою може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в усякій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За вимогами ст.ч.1 ст.152 ЦПК України, в редакції станом на 30.12.1992 р, позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як слідує з вказаних норм, які діяли на час постановлення ухвали суду, арешт нерухомого майна накладено як забезпечення позову.

Нормами ч.3 ст.3 ЦПК закріплено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У п. 10 постанови Верховного Суду України від 22.12.2016 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Суворовського районного суду м.Одеси № б/нвід 30 грудня 1992 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 12.11.2008 р поновлено/перенесено відомості про реєстрацію обтяження за номером:8181166 у вигляді арешту нерухомого майна. Станом на 26.04.2024 року цей запис обтяження міститься за номером:54558612.

Як вбачається з наданих відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявники набули у власність квартиру після накладення арешту на нерухоме майно.

В ході розгляду справи з`ясовано, що усі наміри встановити підстави накладення арешту залишилися безрезультатними, оскільки ухвала не збереглася.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, захід забезпечення позову має бути скасований, так як у ньому відпала необхідність.

Керуючись ст.ст. 158, 260, 261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси № б/н від 30 грудня 1992 року у вигляді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження: 54558612, реєстраційний номер обтяження до перенесення: 8181166, дата реєстрації: 12 листопада 2008 рік, додаткові відомості про обтяження: № реєстри: 121-94, внутр, № 4А012Е2В24ЕF222D5F2C.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена та підписана 18 березня 2025 року.

Суддя