ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

21 березня 2025 року

м. Харків

справа № 638/16300/21

провадження № 22-ц/818/1337/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року, ухвалене суддею Щепіхіною В.В., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (надалі Відповідачі) заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2014 по 31.08.2021 в розмірі 82 907,13 грн., 3% річних у сумі 1 867,68 грн., інфляційних витрат у сумі 4 226,50 грн. та судових витрат у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідно до норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами. Зазначає, що відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.03.2014 по 31.08.2021, на яку відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11) заборгованість за послуги з теплопостачання за період 01.03.2014 по 31.08.2021 у розмірі 82 907 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 13 коп., 3% річних у розмірі 1 867 (одна тисяча вісімсот шістдесят сім) грн. 68 коп. та інфляційні витрати у розмірі 4 226 (чотири тисячі двісті двадцять шість) грн. 50 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з урахуванням викладеного в апеляційній скарзі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач не знав і не міг знати про існування даної справи, оскільки квартира по АДРЕСА_1 , яка знаходилась у відповідачів у спільній сумісній власності була відчужена 10 липня 2021 року. Вказує, що зазначена квартира була відчужена за домовленістю з покупцем, сплата боргів за комунальні платежі була покладена саме на покупця. Звертає увагу суду на те, що оплата заборгованості відбулась через 2 тижні після ухвалення рішення про відкриття провадження, була відома позивачу, але позивач, нехтуючи обов`язком надання всіх доказів по справі, не повідомив суд про сплату боргу.

Представником КП «ХТМ» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідач не надав документи до КП «Харківські теплові мережі» про зміну власника житла для приведення у відповідність бази даних підприємства та правильності нарахувань за послуги з теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 . Заборгованість за послуги з теплопостачання станом на 01.01.2022 за адресою АДРЕСА_1 була повністю сплачена вже після відкриття провадження по справі. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором чи законом. Отже, з відповідачів необхідно стягнути суму інфляційні витрати у розмірі 4226.50 грн., 3% річних у розмірі 1867.68 грн. Просив рішення суду першої інстанції скасувати частково та стягнути солідарно на користь КП «Харківські теплові мережі» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 інфляційні витрати у розмірі 4226.50 грн. грн., 3%річних у розмірі 1867.68 грн., витрати по оплаті судового збору 2270.00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 січня 2025 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даних про отримання відповідачами копії ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви матеріали справи не містять.

Отже відповідачі не були належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду, виходячи із наступного.

Судовим розглядом встановлено згідно з відомістю про нарахування та оплату послуг з теплопостачання з урахуванням періоду платежів відповідачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , як споживачу послуг, відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації, що міститься в зазначеній відомості, за період з 01.03.2014 по 31.08.2021 у відповідачів утворилась заборгованість за надані позивачем послуги у розмірі 82 907,13 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Статтею 1Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

При цьому правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено обов`язок з оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Як зазначив представник КП «ХТМ» заборгованість за послуги з теплопостачання станом на 01.01.2022 за адресою АДРЕСА_1 була повністю сплачена вже після відкриття провадження по справі.

Наведене є свідченням відсутності заборгованості відповідачів перед КП «ХТМ» за надані послуги з теплопостачання за спірний період.

Отже, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з теплопостачання за період з 01.03.2014 по 31.08.2021 в розмірі 82 907,13 грн. слід відмовити.

З матеріалів справи установлено, що позивач звернувся до суду з позовом у жовтні 2021 року з вимогами про стягнення заборгованості, що складається із основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідачем після відкриття провадження у справі сплачено основну заборгованість, вказана обставина свідчить про те, що суму основного боргу сплачено після пред`явлення позову.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає, що оскільки відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачували заборгованість добровільно, у зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов`язання.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 4226,05 грн та 3% річних у розмірі 1867,68 грн, в межах заявлених позовних вимог є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення судового збору колегія суддів зазначає наступне.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, з аналізу положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України права вбачається, що у разі задоволення відповідачем вимоги позивача після пред`явлення позову, суд присуджує стягнення понесених останнім судових витрат з відповідача.

Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 2270 грн., оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 2117, 91 грн., шляхом взаємозаліку з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 152,09 грн. ( 2270 -2117, 91) .

Керуючись ст.ст.367, 368,п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника Ігнатенко Зої Вадимівни задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» інфляційні втрати у розмірі 4226,05 грн та 3% річних у розмірі 1867,68 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 152,09 грн. по 76,05 грню з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна