Справа № 355/1485/24
Провадження № 2-з/355/7/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка заяву заступника керівника Броварської окружної прокуратури Марії Шайтанової про забезпечення позову у порядку ст.149 ЦПК України.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся заступник керівника Броварської окружної прокуратури Марія Шайтанова з заявою у якій просить вжити заходи забезпечення позову у справі №355/1485/24 шляхом арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0008, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що у провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває справа за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Броварської районної військової адміністрації до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки лісового фонду.

Підставою пред`явленого позову слугувало те, що всупереч витмогам ст.ст.12,19,55-57,83,84,116,141,142,149,173 Земельного кодексу України ст.ст.1,5,17,57 Лісового кодексу України, на підставі рішення Дернівської сільської ради від 24 вересня 2004 року №105-14-4 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

У подальшому на підставі вказаного рішення ОСОБА_2 отримав державний акт серії ЯБ №507189 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0008 площею 0,25 га.

Надалі 06 вересня 2023 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0008 площею 0,2500 га на користь ОСОБА_1 ..

В свою чергу 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Водночас встановлено, що відведення спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель та споруд здійснено за рахунок земель лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим, її відведення у приватну власність відбулось із порушенням вимог земельного та лісового законодавства, що полягає у наступному:

Дернівською сільською радою на підставі вищезазначеного рішення здійснено незаконне відведення земельної ділянки у приватну власність громадянину без згоди земелкористувача, без вилучення з постійного користування ділянки, без зміни цільового призначення ділянки, у тому числі за погодженням з постійним лісокористувачем, та відповідно без розроблення і затвердження в установленому порядку землеустрою щодо відведення ділянки ( в порядку зміни цільового призначення).

Спірна земельна ділянка включає в себе землі, які відносяться до земель лісового фонду. Докази додані до позовної заяви у тому числі картографічні матеріали надані ВО «Укрдержліспроект», на яких доступно для візуального сприйняття зображено повне накладання площі спірної земельної ділянки на землі лісогосподарського призначення, постійними користувачами яких є ДП «Ліси України». Враховуючи, що відповідачем у вказаній справі є фізична особа, яка набула право власності у незаконний спосіб, може проявити недобросовісну поведінку, направлену на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду шляхом поділу, об`єднання земельних ділянок, внесення їх у заставу або відчуження, існують достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може перешкоджати ефективному захисту порушених інтересів держави та у разі задоволення позову реальному виконанню судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України слід, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд розглянувши та дослідивши заяву, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За ч.1,ч.2 ст. 150 ЦПК України слід, що позов може бути забезпечено 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;2) забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір. Відповідач,який набув право власності у незаконний спосіб, може проявити недобросовісну поведінку, направлену на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду шляхом поділу, об`єднання земельних ділянок, внесення їх у заставу або відчуження, існує достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може перешкоджати ефективному захисту порушених інтересів держави та у разі задоволення позову реальному виконанню судового рішення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 149-153,157,258-261,263 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву заступник керівника Броварської окружної прокуратури Марії Шайтанової про забезпечення позову, задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову у справі №355/1485/24 за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Броварської районної військової адміністрації до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду шляхом арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0008, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Виконати вжиті заходи забезпечення позову негайно в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі цієї ухвали, яка має силу виконавчого документу, незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її підписання, але з цього дня може бути оскаржена впродовж 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги впродовж 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Суддя Баришівського районного суду С. І. Чехов