провадження № 22-ц/824/1665/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Складське господарство» поданою представником - Мельник Аллою Миколаївною на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року представниця АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Мельник А.М. звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із скаргою в якій просила суд:

визнати незаконними дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ (м. Київ) Савчука К.П. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року з виконання виконавчого листа №759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010, 01 грн.;

визнати неправомірною та скасувати вказану постанову про відкриття виконавчого провадження;

скасувати постанови винесені у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року про стягнення витрат виконавчого провадження від 02 квітня 2024 року.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що 29 березня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №759/13330/20 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010, 01 грн. Боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_1 у постанові зазначено АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», ідентифікаційний код 36217282, адреса м. Київ, вул. Назарівська, 3 та 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область.

Разом із відкриттям виконавчого провадження 29 березня 2024 року головним державним виконавцем винесені постанови про стягнення виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

03 квітня 2024 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень НОМЕР_2 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору НОМЕР_1, виданого 29 березня 2024 року Шевченківським відділом ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) та №74622172 по виконанню постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження НОМЕР_1, виданого 02 квітня 2024 року Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Однак у порушення законодавства, держаний виконавець прийняв до виконання виконавчий лист №759/13330/22 та самостійно вніс до постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року адресу боржника м. Київ, вул. Назарівська, 3

Також вказує, що 11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11 січня 2024 року, тому ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 11 січня 2024 року припинено. Заміну сторони виконавчого провадження не було проведено, а тому державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий документ.

Державний виконавець заперечував проти задоволення скарги та вказав, що діяв в межах закону. Надав заперечення в яких вказав, що на державного виконавця покладено обов`язок щодо відкриття виконавчого провадження за заявою про примусове виконання рішення за відсутності підстав для повернення виконавчого документу стягувачеві. Оскільки виконавчий лист Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року, який видано у справі №759/13330/22, оформлено у відповідності до вимог Закону, наявна заява стягувача про відкриття виконавчого провадження та відсутні будь-які інші підстави, які б унеможливлювали відкриття виконавчого провадження, 29 березня 2024 року державний виконавець керуючись ст. 3, 4, 24, 26, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Інформація стосовно того, що АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» зареєстроване та фактично знаходиться саме за адресою: м. Київ, вул. Назарівська, 3 є загальновідомою та не заперечується боржником.

Аналіз законодавства дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність (або не точність) у виконавчому документі окремих відомостей про боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання. Таким чином відсутність (не точність) у виконавчому листі відомостей місце знаходження (реєстрації) боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. У частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження закрито.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представниця Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Складське господарство» - Мельник Алла Миколаївна 01 липня 2024 року через систему Електронний суд подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні скарги представника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, а скаргу у цій частині задовольнити.

Підтримавши доводи скарги на дії та рішення державного виконавця в оскаржуваній частині, вказала на хибність висновків суду першої інстанції та їх невідповідність фактичним обставинам справи.

Вказувала, що відкриттю виконавчого провадження передує встановлення відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. Під час здійснення такої перевірки державний виконавець повинен встановити, чи не припинено юридичну особу боржника. Так, у виконавчому листі №759/13330/22, виданому 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010, 01 грн, на підставі якого було відкрите виконавче провадження НОМЕР_1 зазначено боржником ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з ідентифікаційним кодом 36217282 та адресою 34400, м. Вараш, будівельна база № l, промислова зона 35/2, Рівненська область.

Згідно зі статтею 1 Закону України «По акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 06 лютого 2023 року №2896-XI утворення товариства здійснюється шляхом перетворення державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до частини 4 цієї статті Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства. НАЕК «Енергоатом» припиняється одночасно із державною реєстрацією товариства.

29 грудня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11 січня 2024 року, тому ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 11 січня 2024 року припинено. Отже, на момент відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року, заява стягувача про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2024 року) існували об`єктивні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, а саме, припинення юридичної особи - боржника державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Висновок суду, що інформація про місцезнаходження АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») є загальновідомою, суперечить Конституції України.

Стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження жодних документів щодо місця знаходження боржника чи його майна не додано. За приписом п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Однак, в порушення вищенаведених норм головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К.П. прийняв до виконання виконавчий лист №759/13330/22 та самостійно вніс до постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року адресу боржника - м. Київ, вул. Назарівська 3.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам цього Закону, чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року поновлено Акціонерному товариству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Складське господарство» строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Складське господарство» поданою представником - Мельник Аллою Миколаївною на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

06 січня 2025 року державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К.П. подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представниця апелянта Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Складське господарство» - Мельник Алла Миколаївна доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасниці справи, яка прибула у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправним та скасовано наказ Відокремленого підрозділу «Складське господарство» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 26 травня 2021 року за №162 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення ВП «Складське господарство». Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2021 року по 15 вересня 2023 року у розмірі 1 809 419,91 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року вказане рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення суми судового збору скасовано. Стягнуто з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (), яке є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн середній заробіток за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, стягнуто судові витрати. В решті рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року залишено без змін.

29 березня 2024 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчуком К.П. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010, 01 грн.

З вказаної постанови вбачається, що боржником є АТ Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса: м. Київ, вул. Назарівська, 3; 34400, м. Вараш , будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область).

Також, 29 березня 2024 року у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем винесені постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 79 234,87 грн. та про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 457,92 грн.

02 квітня 2024 року постановою Головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМЮ (м. Київ) Савчука К.П. у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 на підставі заяви стягувача виконавчий лист №759/13330/22 виданий 27 березня 2024 року повернуто стягувачу.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року постановою від 08 квітня 2024 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчуком К.П. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010, 01 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги в оскаржуваній частині, суд першої інстанції встановив, що державним виконавцем було дотримано вимоги законодавства під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року. Отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, останній діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для скасування постанови про відкриття провадження відсутні. Щодо посилань скаржника про не проведення заміни боржника у виконавчому провадженні судом встановлено, що дана заміна відбулася під час розгляду справи в Київському апеляційному суді. Саме Київським апеляційним судом вказано боржника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

З такими висновками суду першої інстанції колегія судді не може в повній мірі погодитися з нижченаведених мотивів.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 05 липня 2012 року, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Разом з цим відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України).

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У постанові від 22 квітня 2020 року у справі №641/7824/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця…».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частини 4, 5 вказаної статті визначають, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Звертаючись у травні 2024 року до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. щодо відкриття 29 березня 2024 року виконавчого провадження НОМЕР_1 представник Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не зазначив, які права чи свободи боржника порушені діями державного виконавця при виконанні виконавчого листа №759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 грошових коштів, з урахуванням того, що 02 квітня 2024 року, тобто через чотири дні, у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 на підставі заяви стягувача виконавчий лист повернуто стягувачу, і ВП НОМЕР_1 було завершено.

Вподальшому, починаючи з 03 квітня 2024 року примусове виконання виконавчого листа №759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 грошових коштів здійснюється у іншому виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3, а отже, колегія суддів вважає, що права чи свободи боржника у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 станом на травень 2024 року не порушені діями державного виконавця.

При цьому, колегія суддів критично розцінює доводи апелянта щодо порушення прав боржника постановою про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у ВП НОМЕР_1, оскільки це окремі процесуальні дії державного виконавця, оскарження яких відноситься до юрисдикції адміністративного суду, про що судом першої інстанції було вказано боржнику.

За встановлених обставин, місцевий суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги, проте помилився щодо мотивів такої відмови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову, однак з підстав, які колегія апеляційного суду вважає частково помилковими, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині мотивів та підстав такого висновку відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Складське господарство» подану представником - Мельник Аллою Миколаївною - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року - змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20 березня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова