Провадження № 2/344/354/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Дзундзи О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Дяків Дмитро Іванович звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Зокрема, вимогами позовної заяви, просив стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у розмірі 111 092 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 22 листопада 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що здійснено актовий запис № 2813. 12 вересня 2023 року Івано-Франківським міським судом було розглянуто справу № 344/14001/23 та розірвано шлюб між вищевказаним подружжям. Під час шлюбу (28.02.2023 року) за спільні кошти подружжя було придбано транспорт засіб Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 . Загальна вартість транспортного засобу становить 222 184 грн., тобто половина вартості транспортного засобу, а відповідно ціна позову становитиме 111 092 грн.

Оскільки транспортний засіб був придбаний за спільні кошти під час шлюбу подружжя, то ми будемо просити суд стягнути з відповідачки грошову компенсацію половини вартості транспортного засобу у розмірі 111 092 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнає позов частково, покликаючись на те, що 26.02.2023, на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 27828, ОСОБА_3 був придбаний транспортний засіб Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 . Згідно п. 3.1 договору купівлі-продажу транспортного засобу № 27828 від 26.02.2023 за відповідний автомобіль було сплачено 48900 грн (сорок вісім тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок). Позивач у своїх позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля, а саме 111 092 грн. В обґрунтування суми стягнення 1/2 вартості транспортного засобу позивачем подано наступні докази: скрін електронної сторінки сайту AUTO.RIA «Калькулятор розрахунку вартості автомобіля»; звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 10/11/23 від 30.11.2023.

Відповідачка вважає подані позивачем докази неналежними, недостовірними та недостатніми, зазначаючи, що скрін електронної сторінки сайту AUTO.RIA «Калькулятор розрахунку вартості автомобіля» підтверджує, що в умови пошуку та підрахунку задано тільки 3 параметри (марка, модель та рік випуску). Інші параметри, такі як тип кузова, тип КПП, тип палива, тип приводу, об`єм двигуна та пробіг взагалі не бралось у розрахунок. Однак саме ці параметри визначають вартість транспортного засобу. Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 10/11/23 від 30.11.2023 також виконувався виключно з технічних параметрів, зазначених у реєстраційному документі транспортного засобу. Крім того у розділі звіту «Обмеження щодо достовірності дослідження» зазначено, що транспортний засіб середньо ринкова вартість, якого визначається в даному звіті замовником для огляду не надавалась, тому оцінювач не несе відповідальності за достовірність таких даних та їх вплив на вартість транспортного засобу. Даний звіт носить інформаційний характер. Отже, жоден з поданих позивачем доказів не підтверджують вартість транспортного засобу та не обґрунтовують суму позовних вимог. Натомість до даного відзиву додано Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 27828 від 26.02.2023, а також Акт огляду реалізованого транспортного засобу № 7150/23/000554 від 26.02.2023, у яких зазначено вартість транспортного засобу Volkswagen Touran, 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 у сумі 48900 грн, саме цього транспортного засобу, який є предметом спору, а не ймовірно схожих за назвою. Тобто частка у спільному майні позивача становить 24450 грн і відповідачка визнає цю суму та готова виплатити позивачу таку суму в якості компенсації 1/2 вартості транспортного засобу.

Як зазначається у відзиві, позивач у своїх позовних вимогах просить тільки стягнути з позивача компенсацію і ніяким чином не визначає подальший режим майна. Відповідачка вважає, що після розірвання шлюбу позивач, керуючись власними образами, з метою особистої помсти, просить стягнути з позивача необґрунтовану та явно завищену суму коштів. Також відповідачка вважає за необхідне повідомити суд, що фактично позивач звернувся до суду за відсутністю спору між сторонами, так як відповідач одразу погоджувалась і сама пропонувала відшкодувати половину вартості автомобіля. Однак як вбачається з позовної заяви позивач вирішив заробити додаткові кошти і стягнути з відповідача кошти, яких у сторін ніколи не було. І це при тому, що позивачу достеменне відомо, що відповідачка має на утриманні троє неповнолітніх діток, яких виховує і утримує самостійно.

У відповіді на відзив сторона позивача вказує, що відносно нібито відсутності спору між сторонами, сама незгода з сумою компенсації вже вказує на його наявність між сторонами і крім того позивач неодноразово в усній формі та через месенджери звертався до відповідачки з метою врегулювати спір мирно, проте у відповідь отримав нерозуміння та саме з безвиході йому довелось звернутися до суду задля вирішення даного спору. Крім того, коли сторони проживали разом, позивач всіляко старався підтримувати відповідачку, проте остання вирішила розірвати шлюб та подала заяву до суду (справа № 344/14001/23), тому поділ майна подружжя (а саме автомобіля) є логічним наслідком завершення подружнього життя. Для з`ясування реальної вартості транспортного засобу, сторона позивача вказує на доцільність призначення транспортно-товарознавчої експертизи.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, призначено транспортно-товарознавчу експертизу на вирішення якої поставлено наступне запитання: Яка ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , на момент проведення експертизи? Проведення експертизи доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Національної Гвардії, 14, м. Івано-Франківськ).

21.11.2024 з Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов Висновок експерта № СЕ-19/109-24/15549-АВ від 18.11.2024, відповідно до якого визначено вартість транспортного засобу Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 .

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали у повному обсязі заявлені позовні вимоги, просять їх задовольнити з урахуванням Висновку експерта № СЕ-19/109-24/15549-АВ від 18.11.2024, де визначена вартість спірного автомобіля 212772,00 грн, а відтак до стягнення підлягає 1/2 частки автомобіля марки Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у розмірі 106 386 (сто шість тисяч триста вісімдесят шість) гривень 00 копійок

Відповідачка та її представник заперечували щодо вартості спірного майна, покликаючись на завищену вартість у порівнянні з ціною, зазначеною у Договорі купівлі-продажу транспортного засобу № 27828 від 26.02.2023. У судові засідання, які призначалися після поновлення провадження у справі, по завершенню експертизи сторона відповідача не прибувала у суд

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позиція сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як слідує з матеріалів справи, 22 листопада 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що здійснено актовий запис № 2813.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 27828 від 26.02.2023 ОСОБА_3 був придбаний транспортний засіб Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 .

Як вбачається з п. 3.1 Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 27828 від 26.02.2023, за домовленістю сторін, ціна транспортного засобу складає 48900 грн. (сорок вісім тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 Сімейного кодексу України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності - присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Сімейного кодексу України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (стаття 368 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Фактичні обставини справи на предмет їх відповідності приписам статей 60, 63, 69 Сімейного кодексу України та статей 328, 331, 368, 372 Цивільного кодексу України дають підстави для висновку про те, що автомобіль марки Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , набутий сторонами за час шлюбу, тому відноситься до спільної сумісної власності подружжя. Вказані обставини, зокрема, не заперечуються відповідачкою.

Таким чином, з урахуванням принципу неподільності речей, а також вартісних показників об`єктів рухомого майна, суд приходить до висновку про визнання вищевказаного транспортного засобу об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

З Висновоку експерта № СЕ-19/109-24/15549-АВ від 18.11.2024 року вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , станом на час проведення експертизи (07.11.2024) становить 212 772,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Покликання сторони відповідача на завищену вартість спірного автомобіля судом не приймаються, зважаючи на те, що ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , визначена Висновоком експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/109-24/15549-АВ від 18.11.2024 року на час проведення такої експертизи.

У той же час, Висновок експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/109-24/15549-АВ від 18.11.2024 року проведений експертом кваліфікованої експертної установи. У висновку експертизи експертом зазначений докладний опис проведених досліджень, у тому числі зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлене питання щодо визначення ринкової вартості спірного автомобіля.

З огляду на вищенаведене, наявні підстави для задоволення позову.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 1073,60 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 61, 69, 70, 71, 163 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки Volkswagen Touran 2005 року випуску, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у розмірі 106 386 (сто шість тисяч триста вісімдесят шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1073 (одну тисяч у сімсот три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 06.03.2025 року.