Справа № 185/1651/25
Номер провадження № 6/194/7/25
УХВАЛА

21 березня 2025 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., при прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, приватний виконавець Сидорук Леся Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Дебт Форс» звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ТОВ «Вердикт Капітал», приватний виконавець Сидорук Л.В.; ТОВ «Коллект центр».

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2025 року цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, приватний виконавець Сидорук Леся Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», про заміну сторони виконавчого провадження передано за підсудністю на розгляд до Тернівського міського суду Дніпропетровської області.

На запит Тернівського міського суду Дніпропетровської області щодо місця реєстрації відповідача 21 березня 2025 року отримано відповідь № 1218670 від 21 березня 2025 з Єдиного державного демографічного реєстру з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у своїй постанові від 29.10.2020 року в справі №263/14171/19 Верховний Суд зазначив наступне: «Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. За наведених обставин доводи касаційної скарги, що місце проведення виконавчих дій та місце виконання рішення не є тотожним поняттями, тому належною підсудністю позову ОСОБА_1 є суд за місцем виконання виконавчого напису у відповідному виконавчому окрузі, у якому відкрито виконавче провадження, Верховний Суд визнає помилковим тлумаченням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі та її підсудність Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, що узгоджується з правилами ЦПК України. Позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржувані судові рішення в частині визначення правил територіальної підсудності позову ОСОБА_1 ухвалені з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими. Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм цивільного процесуального законодавства, Закону України «Про виконавче провадження» та зводяться до незгоди заявника з підставними висновками судів».

Такі висновки Верховного Суду неодноразово застосовував у своїй судовій практиці і Київський апеляційний суд, зокрема у постановах: від 26.11.2021 року (справа №367/7207/21), від 08.09.2022 року (справа №372/4782/21), від 25.03.2021 року (справа №758/1186/21), від 21.05.2021 року (справа №753/6103/21), від 03.12.2021 року (справа №759/10003/20), від 04.02.2021 року (справа №756/12726/20), від 02.03.2021 року (справа №755/18597/20), від 17.05.2021 року (справа №754/175/21), від 01.06.2021 року (справа №755/942/21), від 09.07.2021 року (справа №364/315/21), від 28.07.2022 року (справа №752/3496/22), від 05.03.2021 року (справа №752/23830/20), від 29.07.2022 року (справа №372/2870/21), від 09.11.2021 року (справа №357/2377/21), від 18.10.2022 року (справа №759/27353/21).

Отже, виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового/несудового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання.

Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна.

Відтак, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

В розумінні статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника, його місце роботи або місцезнаходження його майна, що відображено у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду..

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

На підставі викладеного заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, приватний виконавець Сидорук Леся Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», про заміну сторони виконавчого провадження, слід надіслати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, за місцем проживання, перебування та роботи боржника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187, 258, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал, приватний виконавець Сидорук Леся Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», про заміну сторони виконавчого провадження, разом з доданими до неї матеріалами надіслати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Корягін