У Х В А Л А

іменем України

21 березня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,

із участю представника заявника - адвоката Задорожньої О.І., заінтересованої особи ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи - адвоката Гонсевич Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до заінтересованих осіб - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення неправильності в актовому записі та внесення змін до актового запису),

у с т а н о в и в:

із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення неправильності в актовому записі та внесення змін до актового запису), у Дніпровський районний суд м. Києва 07 листопада 2024 року звернулася представник заявника - адвокат Задорожня Олеся Ігорівна в інтересах заявника ОСОБА_2 до заінтересованої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Представником заявника - адвокатом Задорожньою О.І. в інтересах заявника ОСОБА_2 заявлені вимоги про: встановлення факту неправильності запису в актовому записі про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 18 лютого 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва № 217 щодо зазначення у графі «відомості про нареченого» прізвище « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 »; встановлення порядку виконання рішення суду, яке згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) змін до актового запису про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши запис прізвища в графі «відомості про нареченого» з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

За ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року справа за заявою ОСОБА_2 до заінтересованої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, передана за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області.

За ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2024 року справа за заявою ОСОБА_2 до заінтересованої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, передана за підсудністю до Козелецького районного суду Чернігівської області.

За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 січня 2025 року відкрите провадження у справі і прийнята вказана заява до розгляду.

За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2025 року залучена заінтересованою особою ОСОБА_1 до участі в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 до заінтересованої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.

За загальним правилом ст.ст. 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1 і 3 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік справ, визначений ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним, проте за змістом вище наведених норм процесуального права суд може встановлювати факти, які мають для заявника певні правові наслідки.

Фактами, що мають юридичне значення, законодавець визначає факти, від яких безпосередньо залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Предмет доказування визначається як сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, тобто фактів, із якими закон пов`язує виникнення, зміну й припинення правовідносин між сторонами та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідний склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255 і 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник ОСОБА_2 звернувся із заявою від 25 вересня 2025 року до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про внесення змін в актовий запис про шлюб № 217 від 18 лютого 1995 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, «у зв`язку з неправильним перекладом його прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » та видати свідоцтво про шлюб з внесеними змінами».

Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено ОСОБА_2 у внесенні змін до вказаного вище актового запису про шлюб (лист № 462/33.4-87 від 02 жовтня 2024 року)

Звертаючись із цією заявою до суду у порядку окремого провадження представник заявника - адвокат Задорожня О.І. заявила, зокрема, вимогу про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 18 лютого 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва № 217 щодо зазначення у графі «відомості про нареченого» прізвище « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

За змістом пункту 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з пунктом 1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та в яких зазначено про можливість оскарження його у судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Аналогічний висновок викладений у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану», згідно з яким, із урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом та суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.

Таким чином, встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку адміністративного судочинства. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду у порядку адміністративного судочинства.

Вислухавши позиції представника заявника - адвоката Задорожньої О.І., заінтересованої особи ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи - адвоката Гонсевич Н.С., дослідивши надані докази, суд вважає, що провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 до заінтересованих осіб - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає закриттю, оскільки вказана цивільна справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Спірні правовідносини виникли у сфері публічно-правових відносин, а тому заявлені у порядку окремого провадження вимоги заявника ОСОБА_2 не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Заявника ОСОБА_2 необхідно повідомити про те, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду - Чернігівського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 258-261 ЦПК України, ст.ст. 2, 4 і 19 КАС України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за заявою ОСОБА_2 до заінтересованих осіб - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення неправильності в актовому записі та внесення змін до актового запису), - закрити.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_2 про те, що судовий розгляд такої справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду - Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів із дня її оголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя