Справа № 522/4085/25-Е
Провадження №2-з/522/162/25
УХВАЛА

11 березня 2025 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС», Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-СИСТЕМА», Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про захист прав споживачів, визнання права власності на об`єкти будівництва (інвестування), -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС», Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-СИСТЕМА», Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про захист прав споживачів, визнання права власності на об`єкти будівництва (інвестування).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 522/4085/25-Е надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П.

В позові, позивач просив про визнання за позивачем права власності на об`єкт нерухомості за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 ) будівельна адреса, а саме на квартиру АДРЕСА_2 яка розташована на 4 поверсі загальною площею 42,1 кв.м. та машиномісце № 169.

10 березня 2025 року представником позивача ОСОБА_1 , подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості у житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована на 4 поверху, загальною площею 42,1 м2 (реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6137.96) та шляхом заборони вчиняти дії щодо об`єктів будівництва (інвестування), а саме місця для паркування № 169, за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_4 ) (будівельна адреса) згідно Договору асоційованого членства у споживчому товаристві № 169/М від 01.03.2019 р. Споживчому товариству «Сузір`я Будова» (Код ), Товариству з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (Код ), Споживчому товариству «Сузір`я Плюс» (Код ), Південному Управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України в будь-який спосіб розпоряджатися (користуватися, володіти, передавати, приймати), відчужувати будь-яким іншим способом будь-яким іншим особам та органам.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що предметом спору є визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_5 та майнових прав на паркомісце АДРЕСА_6 (будівельна адреса).

Згідно Сертифікату № ІУ61 від 18.10.2024 житловий будинок введений до експлуатації.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі його задоволення з огляду на очевидний характер загрози майну та порушення прав позивача в період розгляду справи, а саме відчуження на користь третіх осіб, зокрема, СТ «Сузір`я Плюс» та її членів тощо.

Так, ТОВ «УВГП-Система» намагається легалізувати безпідставно отримані активи від СТ «Сузір`я Будова» шляхом їх передачі в спільну діяльність за участі СТ «Сузір`я Плюс» (стороння організація) з метою виключення можливості позивачу отримати своє майно від СТ «Сузір`я Будова». Зважаючи на предмет та підстави позову, а також зазначені та надані до заяви докази, вважає обґрунтованим накладення арешту на квартиру та заборони вчинення дій щодо місця для паркування з метою запобігання невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову після повторного відчуження об`єктів третім особам - членам СТ «Сузір`я Плюс» з реєстрацією права власності на об`єкти, будівництво яких здійснювалось за кошти позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви в межах вирішення цієї заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Пунктами 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Заходи забезпечення позову вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки воно є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18 та від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20).

У постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів заявника та інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; у імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Як слідує із позовної заяви, предметом позову є майнові права на об`єкт будівництва, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення, а також унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості та заборони вчинення дій.

Такі види забезпечення позову узгоджуються з предметом позову та є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної заяви, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-154,157 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дімітріу В.В. про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості у житловому будинку за адресою АДРЕСА_7 , яка розташована на 4 поверху, загальною площею 42,1 м2 (реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6137.96).

Заборонити вчиняти дії щодо об`єктів будівництва (інвестування), а саме:

- місця для паркування № 169, за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_4 ) (будівельна адреса) згідно Договору асоційованого членства у споживчому товаристві № 169/М від 01.03.2019 р.

Споживчому товариству «Сузір`я Будова» (Код ), Товариству з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (Код ), Споживчому товариству «Сузір`я Плюс» (Код ), Південному Управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України в будь-який спосіб розпоряджатися (користуватися, володіти, передавати, приймати), відчужувати будь- яким іншим способом будь-яким іншим особам та органам.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя