Справа № 372/54/25
Провадження № 2-641/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року представник позивача АТ «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-БАНК») Шкапенко О.В. звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.07.2016 року в розмірі 10470,29 грн., та судові витрати в розмірі 3028 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 28.07.2016 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання банківської картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами, які викладені на офіційному банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит відповідно до умов договору. Однак позичальник не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Тим самим відповідач допустила порушення зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 09.12.2024 року виникла заборгованість в загальному розмірі 10 470,29 грн. з яких: 5 717,07 грн. заборгованість за кредитом, 4 753,22 грн. заборгованість за відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-БАНК».

Ухвалою судді від 14.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.02.2025 року ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позивач надав суду некоректні докази, тому в позові слід відмовити.

28.02.2025 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заперечення на відзив де вказав, що відповідачка отримала кредитну картку та скористалася кредитними коштами, тобто погодилася з умовами, що діяли на момент зняття коштів, тому повинна сплачувати відповідну процентну ставку.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що будь-яких кредитних договорів з позивачем вона не укладала, кредитних коштів не отримувала.

Вислухавши відповідачав, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини.

28.07.2016 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-БАНКУ, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Відповідно до довідки по карткам б/н та дати, надану позивачем суду, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжні картки.

З даних виписки за період з 28.07.2016 року по 21.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася наданою їй карткою, зокрема, шляхом здійснення грошових переказів, поповнення карти готівкою в терміналі самообслуговування, здійснення розрахунків за товар та послуги в торгівельних закладах.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.07.2016 року, наданого позивачем, станом на 09.12.2024 року за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 10 470,29 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5717,07 грн., за відсотками 4753,22 грн.

На підтвердження існування між сторонами кредитного договору, як договору приєднання, банк надав суду Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка містить підпис відповідача, що нею не заперечувалося, а також роздруківку витягу з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», витягу з Умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк» щодо тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», які не містять підпису позичальника.

Фактично, Анкета-заява, є єдиним документом наданим позивачем, що підтверджує факт укладення договору про надання банківських послуг. При цьому, вказана заява не містить даних щодо умов за якими кредитувалася ОСОБА_1 , умов щодо визначення певної відсоткової ставки за кредитом, штрафів та інших платежів.

Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Звертаючись до суду з позовом АТ «Акцент-Банк» просив стягнути заборгованість за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 28.07.2016 року.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 28.07.2016 року, а також витяг з тарифів користування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD», розрахунок заборгованості та виписку по картці.

Однак, надана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 28.07.2016 року, яка підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру кредитного ліміту.

Доданий витяг з тарифів користування кредитних карт містить відомості по двох типах кредитного продукту - «Універсальна», «Універсальна GOLD». При цьому, доказів який саме тип кредитної картки було обрано відповідачем, матеріали справи не містять. Також у наявній в матеріалах справи анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 28.07.2016 року процентна ставка не зазначена.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені (штрафу).

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у цьому конкретному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms), неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір тіла кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна GOLD», витяг з умов та правил надання банківських послуг в А-Банку через їх мінливий характер, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), зазначено, що «виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами».

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій третій статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надавши оцінку наданим банком доказам у їх сукупності та встановивши, що АТ «Акцент-Банк» не надало належних доказів на підтвердження того, що підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 28.07.2016 року містить суму наданого кредиту (кредитного ліміту), відсоткової ставки за користування кредитом, розміру пені (штрафів) за неналежне виконання обов`язків по договору, суд дійшов висновку, що надана банком виписка по картковому рахунку не може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, судові витрати в розмірі 3028 грн., понесені позивачем на підставі ст.141 ЦПК України покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити..

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць