ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8327/24 Номер провадження 22-ц/814/1155/25Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
17 березня 2025 року м. Полтава
Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя - Лобов О.А., судді:, Триголов В.М., Дорош А.І., апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена: рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 листопада 2024 року скасовано; позов ОСОБА_1 задоволений: визначено ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .
Обставини справи.
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, просила ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_2 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок садибного типу з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
Вона є єдиним спадкоємцем померлого. Стверджувала, що пропустила 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 29.09.2022 р. по 08.10.2022р. була тимчасово непрацездатна внаслідок ускладнення перенесеного у лютому 2022 р. захворювання - Ковід -19. Під час обстеження 05.10.2022 р. у неї діагностовано поліп ободової кишки, проведено ендоскопічну поліпектомію.
З 07.12.2022 р. по 14.12.2022 р. вона була тимчасово непрацездатною у зв`язку із захворюванням нижніх кінцівок і сильними болями у колінних та гомілково-ступеневих суглобах та обмеженістю у вільному пересуванні, що підтверджується лікарняними.
06.06.2022 р. ще до закінчення 6-ти місячного строку вона зверталася до приватного нотаріуса Бабича С.В. із заявою про прийняття спадщини, який відмовився прийняти заяву та повідомив, що всі реєстри закриті, а тому жодних нотаріальних в Україні не проводиться.
Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні та у зв`язку із суперечливими положеннями законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця, щ мало наслідком пропуск строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.
Предметом спору у цій справі є вимога про визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
У подальшому до законодавства були внесені зміни згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року, за змістом яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. В умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом 5 робочих днів з дня встановлення такого доступу .
Позивачка стверджує, що 07 червня 2022 року зверталась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Бабича С.В. із заявою про прийняття спадщини, але її було відмовлено у зв`язку з тим, що були закрити усі реєстри, при цьому позивачка не надала суду доказів такого звернення.
Надані позивачкою лікарняні свідчать про короткочасний характер хвороби, що не могло завадити їй вчасно звернутися до нотаріальної контори до 10.06.2024 р.
Колегія суддів, задовольняючи позов, виходила з того, що суд першої інстанції не дав належної оцінки змінам у законодавстві, якими регулювалися відносини щодо строків прийняття спадщини під час дії воєнного стану.
З такими висновками колегії суддів я погодитися не можу з огляду на такі мотиви.
У постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року справа № 333/1912/23 викладені такі висновки щодо застсування норми права у спірних правовідносинах, зокрема з урахуванням введення у країні воєнного стану.
«Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Стосовно впливу запровадження воєнного стану в України як підстави пропуску строку на прийняття спадщини з поважних причин, необхідно зазначити таке.
У частині першій статті 1270 ЦК України вказано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164» вказану постанову («Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану») доповнено, зокрема, пунктом 3 про те, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.
Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719, де вказано, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.
Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469.
Отже, в період із 06 березня 2022 року до 24 червня 2022 року позивач керувався тим, що перебіг визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини зупинявся на час дії воєнного стану, а з 25 червня 2022 року - цей строк продовжений із шести до десяти місяців з часу відкриття спадщини.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тому з урахуванням змін в законодавстві стосовно обрахунку строку на прийняття спадщини (в тому числі зупинення перебігу цього строку) ОСОБА_1 мав звернутися із заявою про прийняття спадщини до 27 квітня 2023 року (шість місяців з 25 червня 2022 року + чотири місяці), а звернувся - 20 травня 2023 року.
Суди при вирішенні справи встановили, що ОСОБА_1 в період строку прийняття спадщини проживав у м. Запоріжжі та продовжує проживати в місті. Попри війну в Україні, на підконтрольній території, в тому числі й м. Запоріжжі, з 24 лютого 2022 року продовжують діяти всі державні органи та інші органи, яким делеговані функції державних органів, в тому числі державні та приватні нотаріуси.
На підставі встановленого суди виснували, що позивачем не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б йому як самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5).
Верховний Суд погоджується з такими висновками судів.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно наказу від 19 березня 2024 року № 77) затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - Перелік).
Відповідно до Переліку вся територія Запорізького району входила до території активних бойових дій з 12 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року, після цієї дати - входить до території можливих бойових дій.
Однак відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.
Згідно з підпунктами 3.3-3.5 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
Тобто, ОСОБА_1 мав можливість подати заяву про прийняття спадщини (особисто або за допомогою поштового зв`язку) до будь-якого нотаріуса України на території, де не велися активні бойові, проте в період з 09 березня 2022 року до 20 травня 2023 року не вчиняв дій щодо прийняття спадщини.
У наведених вище постановах Верховний Суд виснував, що строк на прийняття спадщини є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.»
Колегія суддів наведені висновки Верховного Суду проігнорувала, не звернула увагу на те, що надані позивачкою лікарняні свідчать про короткочасний характер хвороби та не містять даних тяжкості захворювання, яке фізично унеможливлювало вчинення дій з прийняття спадщини, зокрема направлення поштою заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тим паче сама позивачка у суді апеляційної інстанції стверджувала, що вона продовжувала працювати (ходити на роботу).
Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив і визнав необгрунтованими посилання позивачки на її хворобу як підставу пропуску строку для прийняття спадщини.
Колегія суддів проігнорувала загальновідомі обставини, а саме те, що ні м.Київ, де мешкає позивачка, ні м.Полтава, де відкрилася спадщина, не були та не є територіями, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованими російською федерацією, тобто як у м.Києві, так і у м.Полтаві діяли і продовжують діяти всі державні органи, у тому числі державні та приватні нотаріуси.
Позивачка не навела обгрунтованих обставин, які перешкоджали їй подати заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв?язку, який продовжував функціонувати весь час, і чому вона зверталася саме до приватного нотаріуса Бабича С.В. і задовольнилася його усним поясненням; що перешкоджало їй подати заяву до державної нотаріальної контори.
З огляду на наведене колегія суддів, на моє переконання, скасувала законне і обгрунтоване рішення суду першої інстанції, не давши жодної оцінки доводам відзиву на апеляційну скаргу та не врахувавши висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.
Суддя Полтавського
апеляційного суду О.А. Лобов