Справа № 545/5074/24
Провадження № 2/545/329/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цибізової С.А.,

з участю секретаря Гречко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: Полтавська районна державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0700 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1785 га, які знаходяться в АДРЕСА_1 . Постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори від 10.10.2024 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю державного акту про право власності на спадкові земельні ділянки.

Просила визнати в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0700 га, кадастровий номер :01:001:0194, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; та право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1785 га, кадастровий номер :01:001:0193, що знаходиться в с. Рунівщина Полтавського району Полтавської області.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд сап рви без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд без участі не надав. У письмових поясненнях зазначив, що наявність в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровані за батьком позивача земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0194 та :01:001:0193 є підставою для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , про що Виконавчим комітетом Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області складений актовий запис та видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.5).

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, яке складається із земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0700 га, кадастровий номер :01:001:0194, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1785 га, кадастровий номер :01:001:0193, що знаходиться в с. Рунівщина Полтавського району Полтавської області.

Відповідно до архівного витягу з протоколу №3 засідання Виконавчого комітету Рунівщинської сільської Ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області від 20.03.1997, наданого Архівним відділом Полтавської районної військової адміністрації від 24.01.2025 №07-02/10 вбачається, що рішенням «Про розгляд заяв про приватизацію землі» від 20.03.1997 №21 на виконання Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 №15-92 передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельні ділянки загальною площею 0,45 га, для обслуговування жилого будинку, для ведення підсобного господарства.

Відповідно до положень статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 № 15-92 постановлено, що сільським, селищним, міським Радам народних депутатів необхідно було забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Згідно статті 3 згаданого Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Земельний кодекс України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з рішенням двадцять п`ятої сесії п`ятого скликання Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, прийняте в жовтні 2009 року, внесено зміни в рішення Виконавчого комітету Рунівщинської сільської ради №21 від 20.03.1997 про передачу ОСОБА_2 безкоштовно у приватну власність земельних ділянок загальною площею 0,45 га, конкретизувавши його так: передати ОСОБА_2 безкоштовно в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,45 га, а саме: 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Ругнівщина Полтавського району Полтавської області та 0,38 га для ведення особистого селянського господарства в с. Рунівщина Полтавського району Полтавської області (а.с.15).

Отже, судом встановлено, що спірні земельні ділянки належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до спадкоємців у порядку спадкування.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-021 від 18.03.2021 земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0700 га, кадастровий номер :01:001:0194, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . (а.с.7-9).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 18.03.2021 земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1785 га, кадастровий номер :01:001:0193, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

При цьому документом, що посвідчує право вказано Державний акт від 17.02.2003 НОМЕР_2 (а.с.10-12).

Відповідно до повідомлення Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.09.2024 №1628/310-24 вбачається, що згідно книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, відсутній запис щодо реєстрації та видачі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_2 (а.с.13-14).

Згідно з повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 31.01.2025 №9-16-0-65-442/25 державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №017026 виданий ОСОБА_3 , 17.02.2003 Васильківською сільською Радою народних депутатів (а.с.73).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №017026 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2003 ВАС №255274 передана у приватну власність земельна ділянка площею 6,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розташована на території Василівської сільської ради (а.с.58).

Таким чином, зазначений Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №017026 не стосується спірних земельних ділянок, атому визнання парво власносі за позивачем в порядку спадкування не порушуватиме права третіх осіб.

Полтавською районною державною нотаріальною конторою 19.07.2017 відкрита спадкова справа №400/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.39-50).

З матеріалів спадкової справи №400/2023 вбачається, що 19.07.2017 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дочка померлого ОСОБА_1 (а.с. 40).

Дружина спадкодавця ОСОБА_4 відмовилася від належної їй частки у спадщині звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.41).

Інформація про наявність інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутня.

У зв`язку з відсутністю документів про підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринської О.В. від 10.10.2024 №02-31/888 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 6).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1,3. ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини раво на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,5.ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що спірне нерухоме майно належало спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності на момент смерті та це право перейшло до ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень ст.317, ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За нормами ст.391, ст.392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання.

Суд вважає, що неможливість оформлення права власності позивачем на спадкове майно у встановлений законом спосіб в порядку спадкування порушує законні права власності на спадкове майно позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0700 га, кадастровий номер :01:001:0194, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1785 га, кадастровий номер :01:001:0193, що знаходиться в с.Рунівщина Полтавського району Полтавської області, в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова