Справа № 243/2059/22
Провадження № 2/243/161/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 19.11.2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачем 09 квітня 2021 року була направлена претензія кредитора до Другої слов`янської державної нотаріальної контори. 11 травня 2021 року позивачем було отримано відповідь Другої слов`янської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини чт відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 19.11.2012 року становить 7100,84 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредитом.

Виходячи з наведеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 7100,84. та понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Від представника відповідача ОСОБА_2 , - адвоката Головкіної Н.А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_2 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до себе не визнає у повному обсязі, виходячи з такого.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідач ОСОБА_2 в силу приписів ст. ст. 1281, 1282 ЦК України має відповідати за боргами позичальника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано за однією адресою.

В той же час, за положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України таким, що прийняв спадщину без звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в порядку, передбаченому ч.1 ст. 1269 ЦК України, є лише той спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Так, згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У свою чергу, за змістом п п. 3.20 п. 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 22 лютого 2012 року, доказом постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем може бути або наявна у паспорті спадкоємця відповідна відмітка про реєстрацію його місця проживання, або відка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Наведене дає підстави для висновку, що сама по собі реєстрація місця проживання спадкоємця у тому житловому приміщенні, де за життя був зареєстрований спадкодавець, не свідчить про прийняття спадщини спадкоємцем після смерті спадкодавця; визначальною умовою прийняття спадщини спадкоємцем без додаткового звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця є наявність у спадкоємця однієї із спадкодавцем адреси реєстрації місця проживання саме станом на час смерті спадкодавця.

Натомість, у листі Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 565/10-03-01/2024 від 06 лютого 2024 року, який знаходиться у матеріалах цивільної справи № 243/2059/22, чітко вказано, що відповідач ОСОБА_2 місце свого проживання за адресою, за якою до своєї смерті був зареєстрований ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала лише 26 лютого 2019 року, тобто через чотири роки з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Дана інформація повністю відповідає відміткам у паспортах ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 , копії яких долучені до матеріалів цивільної справи № 243/2059/22 самим же позивачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла.

Прийняття відповідачем ОСОБА_2 спадщини на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, тобто шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, також спростовується матеріалами цивільної справи № 243/2059/22, а саме відповіддю Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області № 39/01-16 від 02 квітня 2024 року, надісланої на виконання відповідної ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у якій зазначено, що заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили, спадкова справа не заводилась.

Разом з тим, статтею 1282 ЦК України обов`язок задоволення вимог кредитора покладений не на родичів померлого, а виключно на його спадкоємців.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 спадщину не прийняла, у зв`язку з чим не набула статусу спадкоємця померлого, на неї не поширюється передбачений статтею 1282 ЦК України обов`язок із задоволення вимог кредитора спадкоємцем спадкодавця.

За таких обставин, заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги до ОСОБА_2 є безпідставними, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Від представника відповідача ОСОБА_1 , - адвоката Головкіної Н.А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_2 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до себе не визнає у повному обсязі, виходячи з такого.

Відповідач ОСОБА_1 в силу приписів ст. 1281 ЦК України має відповідати за боргами позичальника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 станом на день відкриття спадщини була зареєстрована за однією адресою з ОСОБА_3 .

У свою чергу, правило, закріплене частиною третьою статті 1268 ЦК України, яким передбачено прийняття спадщини без додаткового звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, стосується лише спадкоємців померлого, а не всіх без виключення осіб, які станом на день смерті померлого були зареєстровані з ним за однією адресою. В той же час, коло осіб, що можуть бути спадкоємцями за законом, чітко визначено статтями 1261-1265 ЦК України.

Так, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Натомість, шлюб відповідача ОСОБА_1 та позичальника ОСОБА_3 був розірваний 06 грудня 1995 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане Слов`янським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області 06 грудня 1995 року, копія якого долучена до цього відзиву.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Разом з тим, реєстрація ОСОБА_1 за однією адресою з померлим, враховуючи норми діючого законодавства, зокрема Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який не зобов`язує фізичних осіб проживати виключно за зареєстрованим місцем проживання, жодним чином не свідчить про проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, пов`язаність їх спільним побутом, наявність у них взаємних прав та обов`язків один щодо одного.

До того ж, копія паспорта ОСОБА_3 , долучена позивачем до його позовної заяви про стягнення боргу кредитором спадкодавця, свідчить про укладення померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 , шлюбу з ОСОБА_4 .

Наведене дає підстави для висновку, що відповідач ОСОБА_1 не належить до жодної категорії осіб, що можуть бути в силу приписів діючого законодавства спадкоємцями померлого за законом, у зв`язку з чим, спадкоємцем померлого ОСОБА_3 за законом вона не є.

Спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_1 також не є, адже у відповіді Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області № 39/01-16 від 02 квітня 2024 року, надісланої на виконання відповідної ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, вказано, що заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили, спадкова справа не заводилась.

Отже, і за заповітом відповідач ОСОБА_1 спадкоємцем померлого ОСОБА_3 не є.

Разом з тим, статтею 1282 ЦК України обов`язок задоволення вимог кредитора покладений виключно на спадкоємців померлого.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не є спадкоємцем ОСОБА_3 ні за заповітом, ні за законом, на неї не поширюється передбачений статтею 1282 ЦК України обов`язок задоволення вимог кредитора померлого.

Таким чином, заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги до ОСОБА_1 є безпідставними, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при зверненні до суду заявив клопотання по розгляд справи без його виклику.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представник, адвокат Головкіна Н.А., надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Ухвалами суду від 15 травня 2023 року та 25 січня 2024 року витребувано повторно з Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , позичальника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату його смерті.

Витребувано повторно з Другої Слов`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано нотаріуса повідомити Слов`янський міськрайонний суд Донецької області:

- чи відкривалася спадкова справа після його смерті;

- чи звертався хто-небудь із заявою про прийняття спадщини (відмову від прийняття спадщини), якщо зверталися, просимо надати відомості;

- чи залишив заповіт померлий.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що у позовних вимогах АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази.

В судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до Анкети-Заяви від 14 листопада 2012 року ОСОБА_3 приєднався до нових Умов та правил надання банківських послуг.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Як слідує з листа Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.05.2018 року № 15-18-2559/15.22-25 ОСОБА_3 помер, про що 11.02.2015 року зроблено актовий запис № 28.

ПАТ КБ «Приватбанк» направлено до Другої слов`янської державної нотаріальної контори претензію кредитора відносно ОСОБА_3 та у відповідь на претензію другоою Слов`янською державною нотаріальною конторою повідомлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, заяви про прийняття спадщини не надходили.

Листи претензії з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором були надіслані позивачем на адресу відповідачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 04 серпня 2021 року за вихідним номером SAMDN1580.

Вирішуючи питання щодо можливості задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 УК України)

Статтею 1282 ЦК України визначено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, для отримання спадщини спадкоємець повинен постійно проживати разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або, якщо на час відкриття спадщини він не проживав постійно із спадкодавцем, звернутися у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується листом Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 565/10-03-01/2024 від 06 лютого 2024 року, відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 11 лютого 2015 року зареєстрована не була, а зареєструвала лише 26 лютого 2019 року, тобто через чотири роки з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Дані відомості щодо реєстрації місця проживання також підтверджуються паспортом ОСОБА_2 же позивачем.

Із заявою про прийняття спадщини відповідач ОСОБА_2 до нотаріуса не зверталася, що підтверджується відповіддю Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області № 39/01-16 від 02 квітня 2024 року, надісланої на виконання відповідної ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у якій зазначено, що заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили, спадкова справа не заводилась.

Виходячи з наведеного, суд погоджується зі ствердженням представника відповідача, що відповідач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 спадщину не прийняла, у зв`язку з чим не набула статусу спадкоємця померлого, на неї не поширюється передбачений статтею 1282 ЦК України обов`язок із задоволення вимог кредитора спадкоємцем спадкодавця, а том заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги до ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 , суд зазначає, що правило, закріплене частиною третьою статті 1268 ЦК України, яким передбачено прийняття спадщини без додаткового звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, стосується лише спадкоємців померлого, а не всіх без виключення осіб, які станом на день смерті померлого були зареєстровані з ним за однією адресою.

Коло осіб, що можуть бути спадкоємцями за законом, чітко визначено статтями 1261-1265 ЦК України.

Так, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У судовому засіданні встановлено, що шлюб відповідача ОСОБА_1 та позичальника ОСОБА_3 був розірваний 06 грудня 1995 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане Слов`янським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області 06 грудня 1995 року.

Отже, відповідач ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємців першої черги за законом.

Крім того, відповідно до копії паспорта спадкодавця ОСОБА_3 , долученої позивачем до позовної заяви 14 жовтня 1997 року, тобто після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 , спадкодавець ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 , що є підставою для висновку суду що відповідач ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємців четвертої черги спадкоємців відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не належить до жодної категорії осіб, що можуть бути в силу приписів діючого законодавства спадкоємцями померлого за законом, у зв`язку з чим, спадкоємцем померлого ОСОБА_3 за законом вона не є.

Спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_1 також не є, оскілки у відповіді Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області № 39/01-16 від 02 квітня 2024 року, вказано, що заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили, спадкова справа не заводилась.

Отже, і за заповітом відповідач ОСОБА_1 спадкоємцем померлого ОСОБА_3 не є.

Виходячи з наведеного, суд погоджується зі ствердженням представника відповідача, що відповідачка ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , а тому на неї не поширюється передбачений статтею 1282 ЦК України обов`язок із задоволення вимог кредитора спадкоємцем спадкодавця.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.256, 261, 525, 526, 527, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1056-1, 1054, 1055, 1281 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити у повному обсязі.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 21 березня 2025 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко