ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/6166/23

Головуючий у першій інстанції Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/487/25

Апеляційне провадження №22-ц/4823/486/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Є.,

суддів Євстафієва О.К., Скрипки А.А.,

за участю секретаря Шапко В.М.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв-ВР»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленський Валерій Вадимович.

Особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв-ВР».

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року, суддя Олійник В.П., місто Ніжин Чернігівська область, повний текст складено 16 грудня 2024 року, оскаржується додаткове рішення Ніжинського міськраойнного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року, суддя Олійник В.П., місто Ніжин Чернігівська область.

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Резерв-ВР», в якому просив:

- визнати прочини пропуску строку для звернення до суду за захистом порушеного права і законних інтересів поважними та поновити строк позовної давності;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення «кафе», загальною площею 183,6 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , укладений 12 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ТОВ Резерв-ВР; посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Зеленським В.В.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності нежитлового приміщення «кафе», загальною площею 183,6 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , від 12.03.2019, індексний номер 45917667, по 1/2 частці за ОСОБА_3 та ТОВ «Резерв-ВР».

Позов мотивовано тим, що договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12 березня 2019 року вчинено з порушенням вимог Закону та його прав , оскільки у провадженні Ніжинського міськрайонного суду з вересня 2012 року перебували справи №2514/4482/12, №740/5051/13-ц з однією вимогою та на час звернення дотепер мається цивільна справа №740/516/17 за його позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27 липня 2011 року щодо нежитлового приміщення «кафе», тобто стосується цього самого спірного об`єкта нерухомості, правова підстава - передбачена ст.225 ЦК України, а саме у зв`язку з вчиненням правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Оспорюваний договір купівлі-продажу від 12 березня 2019 року підлягає визнанню недійсним на підставі норм ст.ст.203, 215-216 ЦК України, оскільки укладений у період дії встановленої судом заборони на відчуження нерухомого майна по справі 740/5051/13-ц, про яку ОСОБА_2 було достеменно відомо та остання не вчинила дій щодо скасування арешту в судовому порядку, накладеного згідно з ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 15 листопада 2013 року у даній справі. Приватний нотаріус не мав права оформляти договір купівлі-продажу і своїми діями грубо порушив Порядок вчинення нотаріальних дій. Іншою правовою підставою недійсності договору купівлі-продажу нежитлового приміщення «кафе» є те, що дії відповідачів були направлені виключно на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно між близькими родичами з метою унеможливити повернення нерухомого майна в майбутньому, виконуючи судове рішення про визнання договору недійсним. При цьому, після укладення договору ОСОБА_2 фактично продовжує володіти та користуватися даним «кафе». Про вказаний договір від 12 березня 2019 року позивач дізнався лише 27 липня 2023 року із отриманої довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року позов задоволено:

визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі «кафе», загальною площею 183,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 12 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ТОВ «Резерв-ВР», посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Зеленським В.В., зареєстрований в реєстрі за №322.

скасовано рішення приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В.В. з індексним номером 45917667 від 12 березня 2019 року про державну реєстрацію права власності нежитлового приміщення «кафе», загальною площею 183,6 кв.м, адреса- АДРЕСА_1 , яким зареєстровано право спільної часткової власності по 1/2 частці даного нежитлового приміщення «кафе» за ОСОБА_3 та ТОВ «Резерв-ВР».

вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Резерв-ВР» на користь ОСОБА_1 по 6 000.00 грн витрат на правничу допомогу з кожного.

В апеляційній скарзі на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, вирішити питання судових витрат (а.с.44-51 т.2).

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу за даними Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про актуальний накладений арешт спірної нежитлової будівлі були відсутні. Арешт майна був знятий уповноваженою на те посадовою особою органу державної влади державним виконавцем Ніжинського МР ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на підставі ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову №2514/4482/12 від 15.11.2013, виданої Ніжинським міськрайонним судом, та постанов про зняття арешту з майна. Дії державного виконавця не оскаржені і неправомірним у встановленому порядку не визнані. Так само і ухвала Ніжинського міськрайонного суду від 14.11.2013 позивачем не оскаржена.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що на момент укладення оспорюваного договору від 12.03.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був відсутній актуальний запис про арешт чи будь-яке інше обтяження щодо майна.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що сам факт перебування на розгляді Ніжинського міськрайонного суду справи №740/516/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної будівлі кафе від 27.07.2011 не вказує на наявність законодавчої заборони ОСОБА_2 відчужувати це майно. Заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну будівлю по вказаній справі не вживалися. Ухвалою суду від 21.02.2017 у задоволенні заяви про накладення арешту на відчуження спірної нежитлової будівлі відмовлено за її необґрунтованістю.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що після продажу будівлі кафе лише ОСОБА_2 здійснювала там господарську діяльність. Вона зареєстрована як ФОП і здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі й у приміщенні спірної будівлі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що суд не вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами законодавства, які підлягають застосуванню. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. В разі задоволення позову у справі №740/516/17 позивач має право звернутися з віндикаційним позовом до нових власників будівлі про її витребування, а тому на даний час оспорюваний договір не порушує жодних прав та законних інтересів позивача.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року ОСОБА_3 просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні у стягненні витрат на професійну правничу допомогу (а.с.70-72 т.2).

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване додаткове рішення є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що оскільки нею подано апеляційну скаргу на основне рішення, у якій ставиться питання про його скасування та про відмову у задоволенні позовних вимог, то і додаткове рішення підлягає скасуванню як незаконне та необгрунтоване.

В апеляційній скарзі на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року та на додаткове рішення цього ж суду від 10 січня 2025 року ТОВ «Резерв-ВР» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, вирішити питання судових витрат (а.с.61-66 т.2).

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувані судові рішення є незаконними.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що в оскаржуваному рішенні не вказано, які ж права позивача порушили відповідачі укладенням спірного договору купівлі-продажу від 12.03.2019 і які відновлені судом шляхом визнання його недійсним. На день укладення оспорюваного договору жодних прав власності на спірну будівлю позивач не мав. Тому відсутність порушеного чи невідповідність обраного позивачем способу захисту є підставою для відмови в позові.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що в майбутньому, у випадку виникнення у позивача права на спірне нерухоме майн, він вправі скористатися передбаченими законодавством способами захисту права власності, відмінними від визнання договору недійсним, які забезпечать введення позивача у володіння майном, якого він був позбавлений. На час розгляду даної справи позивач мав довести, що спірне нерухоме майно вибуло з його володіння незаконно.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що висновок суду про знаходження відчужуваного майна під арештом є лише припущенням, оскільки наявність арешту не підтверджене відповідними належними і допустимими доказами. Також суд не звернув увагу, що у справі №740/516/17 арешт на спірне майно станом на 12.03.2019 не накладався. Крім того, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не містилися відомості про реєстрацію обтяжень на спірне майно станом на 12.03.2019.

В апеляційній скарзі на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову (а.с.83-87 т.2).

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 12.03.2019 арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , знято відповідно до постанови про зняття арешту з майна, серія та номер 40876665, виданий 31.12.2013, видавник Ніжинський МР ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, постанова про зняття арешту з майна, серія та номер ВП 58556244, виданий 12.03.2019, видавник Ніжинський МР ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, серія та номер №2514/4482/12, виданий 15.11.2013, видавник Ніжинський міськрайонний суд.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що відповідно до даних ІС ДП «НАІС» /01/ будь-які обтяження щодо «кафе» по АДРЕСА_1 були припинені: 11.02.2014 о 09 год 16 хв. та 12.03.2019 з 13 год 44 хв. Договір купівлі-продажу було посвідчено нотаріусом після 13 год 44 хв. 12.03.2019, коли вже не існувало жодних обтяжень щодо «кафе».

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу вважає, що суд мав зупинити провадження у даній справі до розгляду Ніжинським міськрайонним судом справи №740/516/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної будівлі кафе від 27.07.2011.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року ОСОБА_2 просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні у стягненні витрат на професійну правничу допомогу (а.с.117-118 т.2).

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване додаткове рішення є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що оскільки нею подано апеляційну скаргу на основне рішення, у якій ставиться питання про його скасування та про відмову у задоволенні позовних вимог, то і додаткове рішення підлягає скасуванню як незаконне та упереджене.

ОСОБА_1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Резерв-ВР» просить її залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року без змін. Стягнути витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 9 000.00 грн (а.с.107-109 т.2).

ОСОБА_1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просить її залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року без змін. Стягнути витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 9 000.00 грн (а.с.133-135 т.2).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено наступні обставини справи.

27 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 (продавець) зобов`язується передати майно у власність ОСОБА_2 (покупець), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. З даним договором відчужується нежитлова будівля «кафе», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці площею 0.01 га, кадастровий номер :21:001:005 (а.с.157-158 т.1).

У 2012 році ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, предметом якого було «кафе», розташоване в АДРЕСА_1 . По даній справі за №2514/4482/12 ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 вересня 2012 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на «Кафе», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с.6 т.1).

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2013 року позовну заяву залишено без розгляду за заявою представника позивача (а.с.7 т.1).

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2013 року за заявою ОСОБА_2 скасований арешт, накладений ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 вересня 2012 року, на приміщення «Кафе», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 в зв`язку з залишенням позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду (а.с.8 т.1).

В матеріалах справи відсутні дані про скасування у судовому порядку арешту згідно з ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 15 листопада 2013 року, постановленій у втраченій справі №740/5051/13-ц.

14 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, за яким Ніжинським міськрайонним судом було відкрито провадження по справі №740/5051/13-ц та ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської област від 15 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 17 грудня 2013 року, забезпечено позов шляхом накладення арешту на «кафе», розташоване в АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.9, 11-12 т.1).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 27 липня 2023 року, нежитлова будівля «кафе» за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2011 року; 12 березня 2019 року право власності на вказане нежитлове приміщення «кафе» загальною площею 183,6 кв.м зареєстровано по 1/2 за кожним за ОСОБА_3 та ТОВ «Резерв-ВР» на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Зеленським В.В., зареєстрованого в реєстрі за №322 (а.с. 19, 20, 21 т.1).

Згідно з копією договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 12 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Зеленським В.В., зареєстрованого в реєстрі за №322, ОСОБА_2 , як власник згідно з договором купівлі-продажу від 27 липня 2011 року, здійснила продаж нежитлової будівлі «кафе», загальною площею 183,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ТОВ «Резерв-ВР» в рівних частках за 980 000 грн, які сплачені покупцями в рівних частках; п.1.4. - продавець стверджує про відсутність перебування відчужуваного майна під арештом чи забороною і щодо нього не ведуться судові справи; п.3.1.2. - обов`язок продавця повідомити покупців про права третіх осіб на відчужуване майно (а.с.152-153 т.1).

Рішенням приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В.В. з індексним номером 45917667 від 12 березня 2019 року здійснено державну реєстрацію права власності нежитлового приміщення «кафе», загальною площею 183,6 кв.м, адреса- АДРЕСА_1 , яким зареєстровано право спільної часткової власності по 1/2 частці даного нежитлового приміщення «кафе» за ОСОБА_3 та ТОВ «Резерв-ВР» (а.с.53-54 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту постановлення судом 15 листопада 2013 року ухвали про забезпечення позову по справі №740/5051/13-ц, яка підлягає негайному виконанню (ст.153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин 15 листопада 2013 року), відповідач ОСОБА_2 не мала права продавати належне їй «кафе», тому правочин щодо відчуження «кафе» 12 березня 2019 року, який укладений під час дії такої заборони, повинен бути визнаний недійсним, оскільки порушує права позивача, також встановлено, що договір купівлі-продажу 12 березня 2019 року вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим договором, також вказаний правочин вчинено із відповідачем ОСОБА_3 , як рідною сестрою, та ТОВ «Резерв-ВР», посадовою особою якого є відповідач ОСОБА_4 , який перебуває у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вказаний договір підлягає визнанню недійсним із скасуванням державної реєстрації права власності на вказане майно, здійсненої на підставі даного договору, як похідної вимоги позивача, що є правовим наслідком недодержання сторонами під час вчинення правочину вимог закону, адже недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України), при цьому скасування судом державної реєстрації речових прав на спірне «кафе» має наслідком повернення у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, на що і спрямований позов ОСОБА_1 .

Постановляючи додаткове рішення стягуючи витрати на правничу допомогу в розмірі 18 000 грн (по 6 000 грн з кожного відповідача), суд першої інстанції врахував складність справи, яка пов`язана із правочином щодо відчуження нежитлової будівлі, що відноситься до категорії складних, обсяг послуг, наданих адвокатом під час розгляду справи, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, а також співмірності розміру судових витрат у сумі 18 000 грн із складністю справи, що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

З ухваленими судом першої інстанції судовими рішеннями не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Позивач не є стороною оспорюваного правочину; визнання договору купівлі-продажу недійсним не призведе до відновлення права власності позивача на спірний об`єкт нерухомого майна, тобто позивачем обраний невірний спосіб захисту. У разі задоволення позовних вимог позивача до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.07.11 року, ОСОБА_5 не позбавлений можливості звернутися з позовом до нових власників спірного об`єкта нерухомого майна з позовом про його витребування.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-ВР» - задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2024 року та додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду від 10 січня 2025 року скасувати.

ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-ВР» про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) у відшкодування судового збору за апеляційний розгляд справи: на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) 6 442 грн. 50 коп., на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) 2576 грн. 64 коп., на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв-ВР» (, юридична адреса: вул.Шевченка, буд.21-3, м.Ніжин Чернігівська область, 16600) 6 442 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 березня 2025 року.

Головуюча: Судді: