ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Суми

Справа №592/19043/23

Номер провадження 22-ц/816/289/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смирнової Ольги Леонідівни на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухваленого у м. Суми, повне рішення складане 30 травня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

12 грудня 2023 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради (далі Департамент соцзахисту) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 25177,21 грн надміру виплаченої тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючий особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачу на підставі його заяв була призначена та виплачена тимчасова допомога на загальну суму 25188,09 грн. У грудні 2021 року позивачем отримана інформація про розбіжності у відомостях щодо майнового стану відповідача, зокрема ним зареєстровано два транспортних засоби, проте декларувався один (автомобіль УАЗ 3163, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ). Тобто відповідач не задекларував автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 . Як наслідок, рішенням позивача від 17 лютого 2022 року відповідачу була припинена тимчасова державна соціальна допомога та проведено перерахунок раніше призначеної допомоги за період з 18 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року. На листи-повідомлення з пропозицією повернути безпідставно отримані бюджетні кошти в добровільному порядку відповідач не реагує, а тому позивач просить стягнути надміру виплачені кошти соціальної допомоги в судовому порядку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму надміру виплаченої тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючий особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, у розмірі 25177,21 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Смирнова О.Л. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не провів превентивну верифікацію і не виконав свого обов`язку щодо перевірки достовірності поданих відповідачем даних.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент соцзахисту просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що відповідальність за достовірність наданої в декларації інформації законодавством покладена саме на отримувача допомоги, а тому доводи апеляційної скарги про зворотне є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Департаменті соцзахисту як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

На підставі заяв ОСОБА_1 від 18 серпня 2020 року, 15 лютого 2021 року, 16 серпня 2021 року та відповідних документів, поданих відповідачем, рішеннями Департаменту соцзахисту від 26 серпня 2020 року, 23 лютого 2021 року та 28 серпня 2021 року заявнику була призначена тимчасова допомога з 18 серпня 2020 року по 14 лютого 2022 року, яку продовжено з 15 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року. Всього ОСОБА_1 виплачено 25188,09 грн допомоги.

У грудні 2021 року за результатами верифікації Департаментом соцзахисту отримана інформація про розбіжності у відомостях щодо майнового стану ОСОБА_1 за період з 18 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року аніж ті, що були зазначені відповідачем в поданих разом із заявами деклараціях про доходи від 18 серпня 2020 року, 15 лютого 2021 року та 16 серпня 2021 року.

Зокрема, Департаментом соцзахисту з`ясовано, що ОСОБА_1 під час звернень зазначив лише про володіння автомобілем УАЗ 3163, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , проте на вказав про володіння автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

Рішенням Департаменту соцзахисту від 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 припинена тимчасова державна соціальна допомога та проведено перерахунок раніше призначеної допомоги за період з 18 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року на загальну суму 25188,09 грн. Заборгованість у сумі 10,88 грн повернуто позивачу, а залишок заборгованості, що підлягає поверненню відповідачем становить 25177,21 грн.

ОСОБА_1 були направлені листи-повідомлення від 20 квітня 2022 року № 12.01-27/1777/07 та від 30 вересня 2022 року № 12.01-27/8425/07 з пропозицією повернути безпідставно отримані бюджетні кошти на рахунок Департаменту в добровільному порядку, проте ОСОБА_1 у добровільному порядку кошти не повернув.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача та доведеність заявлених вимог, а тому позов задовольнив у повному обсязі. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Так, загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1098 (далі - Порядок) визначається механізм призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за наявності в неї менш як 15 років страхового стажу, та її виплати, кожні шість місяців з урахуванням змін майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що тимчасова допомога не призначається у разі коли у власності особи або членів її сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.м, на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв.м. на сім`ю, чи більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм).

Згідно з п. 16 Порядку виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає затим, у якому виявлено зазначені факти.

Відповідно до п. 24 Порядку якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

За вказаних вище норм обов`язок щодо надання достовірної інформації про володіння транспортними засобами покладено саме на відповідача, а відтак доводи апеляційної скарги про порушення позивачем обов`язку самостійно перевіряти достовірність викладеної у декларації інформації не ґрунтуються на нормах права.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач не довів добросовісності набутих коштів соціальної допомоги, як і не довів, що другий не задекларований автомобіль (VOLKSWAGEN CADDY, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 ) йому не належить.

Суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи із урахуванням норм матеріального права, обґрунтовано виходив з того, що позивач (платник грошових коштів) довів недобросовісність у діях відповідача (набувача соціальної допомоги), а тому дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці колегія суддів до уваги не бере. Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смирнової Ольги Леонідівни залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 березня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов