Справа №464/4038/22
пр № 6/464/40/25
У Х В А Л А

17 березня 2025 року Сихівський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

представника боржника Мельник Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа від 16.10.2024 у справі №464/4038/22 у цивільній справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

боржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Мельник Л.Я.,07.03.2025 звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист від 16.10.2024 у справі №464/4038/22 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Окрім цього, просить зупинити виконання за цим виконавчим листом.

В обґрунтування заяви покликається на те, що у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №77103698, розпочате постановою державного виконавця від 11.02.2025, на підставі виконавчого листа від 16.10.2024 у справі №464/4038/22, про зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати господарську споруду, а також про стягнення з останньої 16 000 грн виконавчого збору та 533,20 грн витрат виконавчого провадження. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.03.2023 у справі №464/4038/22 за позовом Львівської міської ради було вирішено звільнити самовільно зайняту ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарської споруди «Н 1», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, а тому вважає, що відповідно до зазначеного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29.03.2023 у справі №464/4038/22, заявниця не є боржницею перед Львівською міською радою та не повинна власними силами та коштом звільняти земельну ділянку, шляхом демонтажу господарської споруди, адже в зазначеному рішенні йдеться про звільнення земельної ділянки, шляхом демонтажу господарської споруди, за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради. Разом з тим, у виконавчому листі від 16.10.2024 у справі №464/4038/22 помилково вказано про «зобов`язання» звільнити земельну ділянку і зазначено боржницею ОСОБА_1 . З цих підстав заявник вважає, що слід визнати таким, що не підлягає виконанню зазначений вище виконавчий лист.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Мельник Л.Я. в судовому засіданні заяву підтримала та просила таку задовольнити.

Представник Львівської міської ради та представник Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, що у відповідності до ч.3 ст.432 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши думку представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.03.2023 у справі №464/4038/22, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 27.08.2024, серед іншого, ухвалено звільнити самовільно зайняту ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарської споруди «Н 1», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради. Окрім цього, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради 2 481 грн судового збору.

На виконання зазначеного рішення, 16.10.2024 Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист у справі №464/4038/22. У зазначеному виконавчому листі боржником зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Головним державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельником Л.В. 11.02.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77103698 щодо примусового виконання зазначеного рішення.

Окрім цього, державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельником Л.В. винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору із боржника ОСОБА_1 .

Як зазначає представник заявника ОСОБА_1 адвокат Мельник Л.Я., підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є та обставина, що у такому виконавчому листі помилково зазначено боржником ОСОБА_1 , хоча згідно із рішенням суду, ухвалено звільнити земельну ділянку, шляхом демонтажу господарської споруди, за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, відповідно таким рішенням не було зобов`язано ОСОБА_1 здійснити певні дії.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України та статті 18 ЦПК України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п. 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно із ст. 432 ЦПК України виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

Словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.

Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

Обставина, на яку покликається ОСОБА_1 , не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у відповідності до ст.432 ЦПК України, оскільки такий виконавчий лист виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом у даній справі.

Разом з тим, встановлено, що у виконавчому листі №464/4038/22 допущено помилку, а саме помилково зазначено «зобов`язати звільнити самовільно зайняту ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарської споруди «Н 1», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради», що не відповідає резолютивній частині рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29.03.2023.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись в суд, який видав виконавчий документ, із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі в порядку ст.432 ЦПК України.

Враховуючи наведене вище, оскільки боржником ОСОБА_1 , яка була відповідачкою у справі №464/4038/22, та у якій видано зазначений вище виконавчий лист, не наведено обставин, які б стосувались питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України, а відтак, у справі відсутні докази помилковості видачі виконавчого листа чи невідповідності його змісту, формі, реквізитам такого документа, або припинення обов`язку боржника, а тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260, 369, 432 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа від 16.10.2024 у справі №464/4038/22 у цивільній справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.03.2025.

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК