УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 березня 2025 рокуСправа № 495/1297/25
Номер провадження 2-н/495/148/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

встановила:

27.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробіку (доходу)до досягнення повноліття ОСОБА_3 . Потім у розмірі 1/4 частини на утримання ОСОБА_1 щомісячно.

Відомості про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2 суд отримав 20.03.2025.

У задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частина третя статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України).

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як встановлено заявник просить стягувати із ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробіку (доходу) до досягнення повноліття ОСОБА_3 ; потім у розмірі 1/4 частини на утримання ОСОБА_1 щомісячно.

Стаття 161 ЦПК визначає вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, пункт 4 частини першої якої стосується вимог про стягнення аліментів.

За результатами аналізу вказаної норми необхідно дійти висновку, що зміна частки аліментів не віднесена до обсягу питань, які можуть бути вирішені в порядку наказного провадження.

Окрім того, стаття 191 Сімейного кодексу України регламентує час, з якого присуджуються аліменти на дитину: аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Керуючись наведеним, у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей необхідно відмовити.

Керуючись статтею 191 Сімейного кодексу України, статтями 161, 165 Цивільного процесуального кодексу, суд

постановив:

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК, після припинення існування підстав для відмови.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю.Ф.Волкова