Провадження № 2/734/23/25 Справа № 734/2767/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

за участю: секретаря судових засідань - Ієвлевої О.В.,

позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Великородної М.О.,

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

його представника адвоката - Карпенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку майна звернулася ОСОБА_1 через свого представника адвоката Велекородної М.О. до ОСОБА_2 , у якому просить: визнати спільною сумісною, власністю подружжя ОСОБА_1 та, ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 0,1614 гектара, кадастровий номер: :01:001:0199, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1614 - гектара, кадастровий номер :01:001:0199 га з цільовим призначенням для будівництва, іобслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, якірозташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0.1614 гектара, кадастровий номер :01:001:0199, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що з осені 2024 року по 10.09.2014 перебували з відповідачем ОСОБА_2 у цивільному шлюбі. В подальшому, 10.09.2014 зареєструвала з останнім шлюб. Весь період проживання як у цивільному шлюбі, так і в офіційному вона працювала, отримувала стабільний дохід, який витрачався на потреби сім`ї. Під час перебування у шлюбі 22.06.2021 сторони придбали нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок, позначений в плані під літерою «А», житловою площею 19,9 м.кв., загальною площею 55,4 м.кв./в тому числі, веранда - літ «а», з господарсько-побутовий будівель та споруд є: ганок - літ «аі», сарай - літ. «Б», сарай - літ. «В»; погріб - літ. «П»; колодязь - літ. «К», огорожа № 1-3. Житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами розміщений * на земельній. ; Ділянці площею 0,1614'- га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0199. Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «ПРАВЕКС» вартість будинку з надвірними спорудами станом на 10.05.2023 року складає 33 406, 00 грн. та земельну ділянку площею 0,1614 гектара, з них: рілля 0,1016 га під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0067 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0531 га місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна Ділянка); Кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0199. Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» вартість земельної ділянки станом на 10.05.2023 року складає 9 232, 00 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку 22.06.2021 та Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2021 покупцем зазначено Відповідача ОСОБА_2

Однак згідно п. 10 Договору купівлі-продажу житлового будинку від : 22:06.2021 та п. 3.9 Договору купівлі-продажу земельної ділянки-від 22.06.2021 зазначено, що на укладення цього договору надана згода дружини Покупця ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом. Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіною Т.В. 22 червня 2021 року, зареєстрованою в реєстрі за №486.

Відповідно до копії паспорта Позивачки ОСОБА_1 та довідки про реєстрацію місця проживання особи, а саме спільного сина Сторін - ОСОБА_3 вбачається, що з 02.07.2021- року вони Зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Також, згідно довідки Кіптівської сільської ради від 23.05.2023 року № 137 зазначено, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_3 .

Однак, починаючи з осені 2021 стосунки між нею та Відповідачем погіршилися. Останній почав стверджувати, що ОСОБА_4 не його дитина, перестав надавати грошові кошти на утримання дитини, а згодом і взагалі пішов з сім`ї. Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.02.2023, ОСОБА_2 було визнано батьком дитини, ОСОБА_3 . Цим же рішенням з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно.

Рішенням Козелецького районного суду від 16.02.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Цим же рішенням було встановлено, що ОСОБА_2 з лютого 2022 проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою.

ОСОБА_1 також зазначає, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти та не надає лише мінімальну матеріальну допомогу сину ОСОБА_4 , який за станом здоров`я потребує постійного лікування. Також, Відповідач не виконує й інші батьківські обов`язки, не цікавиться здоров`ям сина, не бере участі у його вихованні, не спілкується, не цікавиться навчанням. Позивачка у позовній заяві також зазначає, що її стан також значно погіршився після того, як відповідач залишив сім`ю. Загострилися її хронічні захворювання, у зв`язку з чим з 12.01.2023 за наявності 3-ї групи інвалідності, вона отримала 2-гу групу. Крім цього, на її утриманні залишилася мати, яка постійно потребує допомоги та підтримки.

Таким чином, враховуючи, що з Позивачкою залишився проживати спільний з Відповідачем син ОСОБА_4 , який потребує постійного періодичного лікування, та який після закінчення в 2023 році після 11 класів має намір вступати до вищого навчального закладу, однак аліменти на сина Відповідач ніколи не сплачував, а рішення про їх стягнення оскаржив апеляційному суді, і на даний час жодного разу добровільно таку виплату не здійснив, тобто тягар по утриманню дитини лежить лише на Позивачці, яка самостійно, забезпечує фізичний і духовний розвиток та лікування дитини, одночасно враховуючи те, що іншого власного житла у Позивачки та дитини не має, а також те, що ОСОБА_1 витрачає кошти на підтримку як власного здоров`я, а після і смерті батька постійно допомагає та матеріально підтримує матір, та беручи до уваги те що вартість майна, яке підлягає поділу складає лише 42 638, 00 грн., тому вважає за можливе збільшити їй частку до 2/3 при поділі будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, на якій вони знаходяться, що в повній мірі відповідатиме приписам ст.ст. 70, 71 СК України. Крім того, Відповідач проживає окремо від Позивачки та їх спільної дитини має постійний стабільний заробіток, а також має у власності значну кількість земельних ділянок, з яких щорічно отримує орендну плату.

04.08.2023 від представника відповідача адвоката Карпенко Ю.О. надійшов відзив на позовну заяву з проханням у цивільному позові ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Обґрунтовуючи свої вимоги, представник Відповідача зазначив, що дійсно, за час перебування у шлюбі 22.06.2021, згідно договорів купівлі-продажу, Сторони придбали майно, зазначене Позивачкою у позовній заяві, а саме і житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 55,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,1614, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:001:0199, на якій знаходиться вищезазначений будинок.

Позивачка у позові просить вищезазначені житловий будинок та земельну ділянку, які набуті Сторонами в період шлюбу, визнати спільною сумісною власністю, що у свою чергу, відповідно до положень законодавства, є і так презумпцією та не підлягає додатковому визнанню, а тільки підлягає спростованою, якщо один із подружжя оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку, (тобто звертається до суду із позовною вимогою про визнання майна особистою власністю). З врахуванням наведеного позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім цього Позивачка у позовних вимогах просить визнати за Сторонами право власності на частки спільного майна, тобто перевести спільне майно з правового режиму спільного сумісного майна на правовий режим спільного часткового майна. Тоді як такий порядок поділу майна внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання не вичерпує відповідний конфлікт, який існує між Сторонами та не вирішує спір. Більш того, таких порядок поділу майна не відповідає вимогам ч. 1, 2 ст. 71 СК України, відповідної до якої, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відтак, Позивачкою обрано неналежний спосіб захисту.

Також, Позивачка у позовних вимогах просить визначити за нею частку у спільному майні у розмірі 2/3, а за Відповідачем - у розмірі 1/3, відійшовши від рівності часток подружжя, що передбачено ч. 1 ст. 70 СК України. Свою вимогу щодо збільшення розміру частки спільного майна Позивачка мотивує тим, що: їх із Відповідачем спільна дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із нею, а Відповідач коштів на утримання дитини не надає, оскаржував рішення суду щодо стягнення з нього на користь сина аліментів; стан здоров`я Позивачки та сина після розірвання шлюбу значно погіршився, а Відповідач коштів на лікування дитини не надає; ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько Позивача, у зв`язку із чим матір Позивачки, яка є пенсіонеркою, потребує допомоги як матеріальної, так і моральної. Однак з такими вимогами Позивачки Відповідач не погоджується та вважає, що у суду відсутні підставі для відступлення від засади рівності часток подружжя, оскільки обставини наведені Позивачкою не мають істотного значення та спростовуються наступним. Так, Відповідач з 2004 року до розірвання шлюбу завжди дбав про матеріальне забезпечення сім`ї та ніколи не ухилявся від участі в утриманні їх спільного із Позивачкою сина ОСОБА_5 , 2006 р.н., а також сина Позивачка від іншого чоловіка - ОСОБА_6 , що підтверджується обставинами, встановленими у рішенні Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.02.2023 у справі № 745/129/22 (копія якого долучено Позивачкою до позовної заяви). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.06.2023 у справі № 745/129/22 (копія якого долучено Позивачкою до позовної заяви) підтверджується, що відповідач оскаржував рішення суду 1-ї інстанції щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 2006 р.н., саме в частині стягнення цих аліментів на користь Позивачки, адже дитина фактично не проживає з останньою, тому Відповідач не бажав сплачувати аліменти саме на користь Позивачка, адже вона буде витрачати дані гроші у власних інтересах, а не в інтересах дитини. У свою чергу, Відповідач матеріально забезпечував та забезпечує свого сина ОСОБА_5 , 2006 р.н., надає кошти на його лікування за потреби, та особисто надає йому гротові кошти своєму для особистих потреб. Доводи Позивачки про те, що у Відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються. Більш того, на дату подання відзиву на позовну заяву, Відповідач не отримував постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.02.2023 у справі № 745/129/22, яке постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.06.2023 залишено без змін, та відповідно яке 08.06.2023 набрало законної сили. Відповідач є офіційно працевлаштованим та працює на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини відділу відбору, реєстрації зразків в Чернігівській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що підтверджується довідкою Чернігівської регіональної лабораторії ДСУ з ПБХП та ЗС № 116/1-03 від 01.08.2023. Відповідно аліменти будуть вираховуватися із його заробітної плати. Позивачці відомо про місце роботи Відповідача, але з виконавчим листом щодо стягнення з останнього аліментів за рішенням суду Позивачка ні за місцем роботи Відповідача, ні до виконавчої служби не зверталася. Вказані обставини, підтверджують, що Відповідач не ухиляється від сплати аліментів на утримання свого сина, а саме Позивачка не вживає активних дій щодо їх отримання. Крім того, Позивачкою не надано доказів, що розмір аліментів, які вона одержуватиме буде недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування їх дитини. Доказів того, що Відповідач приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, що є обставиною для відступлення від засади рівності часток подружжя Позивачкою також не надано, оскільки такі обставини відсутні. Ті обставини, що у Позивачки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько, у зв`язку із чим її матір, яка є пенсіонеркою, потребує допомоги як матеріальної, так і моральної, не є обставинами, у розумінні положень ч.2, 3 ст. 70 СК України, для збільшення Позивачці частки у спільному майні подружжя. Крім цього, відповідно до інформації з Головного сервісного центру МВС, Позивачка 18.06.2022 стала власником автомобіля FORD FOCUS, 2010 року випуску, середня вартість якою, згідно даних сайту AUTO RIO, складає 6 000 доларів США. Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 22.05.2023 у власності Позивачки додатково з`явилися земельна ділянка, площею 0,085 га, 18.05.2023, а також земельна ділянка, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Вищенаведені обставини підтверджують, що Позивачка не знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Крім цього, Позивачка зазначає, що згідно звітів суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «ПРАВЕКС», вартість будинку з надвірними спорудами станом на 10.05.2023 складає 33 406 грн., а вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0199-9 232 грн. Тоді як із такою оцінкою зазначеного майна Відповідач не згоден та вважає її заниженою. Так, відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , яка здійснена, в тому числі за результатом огляду об`єкта нерухомості на місці його знаходження, вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 55,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними спорудами станом на 31.07.2023 складає 203 815 грн. А відповідно до Витягу № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0199 складає 224 220,59 грн.

04.08.2023 відповідач ОСОБА_2 через представника адвоката Карпенко Ю.О. подав суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності. У заяві про зменшення позовних вимог від 17.10.2023 просив суд: в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 19,9 кв.м.. припинивши право власності ОСОБА_2 на частку цього майна. В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1614 га, з них: рілля 0,1016 га. під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0067 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0531 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:001:0199, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на частку цього майна. В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1117 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:001:0216, яка знаходиться в с. Красилівка Чернігівського (раніше Козелецького) району Чернігівської області, припинивши право власності ОСОБА_2 на частку цього майна. В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на частку цього майна. В порядку поділу спільного сумісного мана: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості: частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 19,9 кв.м., у розмірі 93 191, 50 грн.; частки земельної ділянки, площею 0,1614 га, з них: рілля 0,1016 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0067 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0531 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:001:0199, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 112 110,30 грн.; частки земельної ділянки, площею 0,1117 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:001:0216. яка знаходиться в с. Красилівка Чернігівського (колишнього - Козелецького) району Чернігівської області, у розмірі 5 026,50 грн.; частки автомобіля, SKODA ROOMSTER 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 96 541,10 грн., а у загальному розмірі 306 869 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що крім зазначене у первісному позові ОСОБА_1 майно, а також земельну ділянку, площею 0,1117 га. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:001:0216, яка знаходиться в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області та автомобіль SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , було набуто у період проживання Сторін однією сім`єю без шлюбу (що було встановлено рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.02.2023 у справі № 745/129/22), а також у період перебування у шлюбі, за спільні кошти Позивача за зустрічним позовом, а також Відповідачки за зустрічним позовом.

Із звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , яка здійснена, в тому числі за результатом огляду об`єкта нерухомості на місці його знаходження, вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 55,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними спорудами станом на 31.07.2023 складає 203 815 грн. Відповідно до Витягу № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0199 складає 224 220,59 грн. Відповідно до звіту про оцінку земельної ділянки, складеного ТОВ «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС», вбачається, що станом на 27.07.2023 вартість земельної ділянки, площею 1117 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:001:0216, яка знаходиться в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, складає 10 053 грн. Відповідно до звіту про оцінку СПД «Щербатий А.А.» № 108/23 від 31.07.2023, вартість автомобіля SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , складає 193 082,21 грн.

Таким чином, враховуючи, що спірне майно набуте Сторонами в період фактичного проживання однією сім`єю та у шлюбі для ведення спільного господарства, отже є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, тому ОСОБА_8 вважає за доцільне здійснити їх поділ між Сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні.

Виходячи із наведеного, вищезазначених правових позицій Верховного Суду, враховуючи той факт, що Відповідачка за зустрічним позовом не має у власності іншого житла та зареєстрована у спірному будинку, а також фактично користується спірним автомобілем, земельною ділянкою, площею 0,1117 га, з кадастровим номером :01:001:0216, Позивач за зустрічним позовом вважає, що при поділі майна подружжя необхідно саме ОСОБА_1 залишити у власності спірне майно. Тоді як, Позивачу за зустрічним позовом підлягає виплаті компенсація вартості його 1/2 частки спірного майна, у розмірі 315 585,40 грн. (203 815 грн. + 224 220,59 грн. + 10 053 грн. + 193 082,21 грн.)/2). Саме такий порядок поділу спірного майна, яке с об`єктами спільної сумісної власності, внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання повністю вичерпає конфлікт, який існує між Сторонами.

06.10.2023 представником відповідача за зустрічним позовом було подано відзив на зустрічну позовну заяву, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 вимоги зустрічного позову не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Вважає, що земельна ділянка площею 0,1117 га, яку просить поділити Позивач придбана не в період шлюбу. Факт спільного проживання сторін до 14.09.2014 року (дати укладення офіційного шлюбу) жодним рішенням суду не встановлено, а спірна земельна ділянка не визнана спільним майном подружжя. Таким чином, вимога про визнання за Позивачкою права власності на її ж земельну ділянку площею 0,1117 га, придбану до шлюбу, та яка не є спільним майном подружжя, не обґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Вимога щодо поділу автомобіля SKODA ROOMSTER, д.н.з. НОМЕР_2 також не підлягає задоволенню, оскільки зазначений автомобіль був проданий у червні 2022 року, про що Відповідачу ОСОБА_2 достеменно відомо, оскільки дане питання обговорювалось Сторонами. Це підтверджується тим, що 24.02.2022 Позивачка разом із синами виїхала з м. Чернігова до с. Красилівка, куди згодом приїхав ОСОБА_2 . Вони всі разом в період активних бойових дій проживали з батьками Позивачки. Зрозуміло, що в цей період виплати з місця роботи як Позивача, так і Відповідачки були, мінімальні, а яким чином буде далі складатися воєнна ситуація як в області так і в державі, було не зрозуміло, тому з метою отримання хоч якихось коштів на утримання і себе, і дітей, Сторони обговорювали варіант продажу машини, крім того Позивач кошти на утримання спільного з Відповідачкою сина, та її сина від першого шлюбу, не надавав. Після звільнення Чернігівської області від військових рф, Сторони продовжували перебувати у шлюбі та вирішувати сімейні, питання, зокрема питання продажу автомобіля, про що ОСОБА_2 не заперечував, оскільки стабільних заробітків вони не мали. Договір купівлі продажу автомобіль SKODA ROOMSTER, д.н.з. НОМЕР_2 долучений до відповіді на відзив за первісним позовом. В цей період Сторони перебували у шлюбі, вирішували питання визнання батьківства ОСОБА_2 відносно їхнього спільного сина ОСОБА_4 . Крім того, особа, яка купувала автомобіль - ОСОБА_9 - може підтвердити наявність згоди Відповідача за первісним позовом на продаж автомобіля, оскільки є мешканцем с. Красилівка та інколи, перетинався з ОСОБА_2 в селі. Крім того, ОСОБА_2 теж знав, де проживає ОСОБА_9 , оскільки, він був знайомим Відповідачки ще з дитинства, вони відвідували одну школу. Будинок, де останній, проживав, знаходиться по дорозі до батьків Позивачки, куди з Відповідачем вони їздили майже на кожні вихідні. Однак оскільки з 06 червня 2023 року ОСОБА_10 є чоловіком Позивачки, тому факт того, що автомобіль планували продати можуть підтвердити додатково інші свідки - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Одночасно, вартість автомобіля, яку вказує представник ОСОБА_2 значно завищена та не відповідає дійсності, оскільки згідно висновку експерта №23129 від 26.09.2023. року, вартість конкретного автомобіля з урахуванням зносу та пошкоджень складає суму в розмірі 138 986,28 грн.

Щодо виплати Відповідачкою на користь Позивача компенсації в розмірі частки від земельної ділянки, загальною площею 0,1614 гектара, кадастровий номер: :01:001:0199 та житлового будинку з господарськими побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , то на даний час питання розміру часток Сторін у вказаному майні не вирішено, оскільки в первісному позові ставиться питання про відступлення від засади рівності часток подружжя, відповідно до ст. 70 СК України, тому вимоги про припинення права власності ОСОБА_13 щодо (вищевказаної земельної ділянки та житлового будинку з виплатою компенсації є передчасними і задоволенню не підлягають.

Крім цього земельна ділянка, загальною площею 0,1614 гектара, кадастровий номер: :01:001:0199 становить суму в розмірі була придбана Сторонами 22.06.2021 року за 10 000,00 грн., відповідно до проведеної на той час оцінки. На даний час ОСОБА_2 заявляє її вартість в розмірі 224 220,59 грн., що є невиправданою та значно завищеною сумою, оскільки надана нами оцінка становить 9232,00 грн. Одночасно, сторона Позивача надає оцінку двом майже, однаковим земельним, ділянкам з розмірами 0,1117 га та 0,1614 га у сумах 10053,00 грн. та 224 220, 59 грн. відповідно, що ставить під сумнів об`єктивність такої оцінки та спрямоване на іншу думку, на протиправне стягнення з ОСОБА_1 більшої суми коштів ніж реальна вартість спірного майна. Земельна ділянка площею 0,1117 га є городом, а земельна ділянка площею 01614 га становить частину під житловим будинком, частину для його обслуговування, а решту також складає город. Оцінка вартості городу в сумі 224 220,59 грн. не може бути прийнята Судом до уваги, оскільки надані докази оцінки як на момент купівлі будинку та земельної-ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , будинок так і на даний час, майже не відрізняються, а необґрунтоване збільшення вартості земельної ділянки у 24 рази більше схоже на шахрайські дії як з боку Сторони відповідача за первісним позовом, так із боку експертної установи.

Також представник Відповідачки у відзиві зазначає, що перед укладенням договору купівлі-продажу спірного будинку 10.06.2021 року була проведена оцінка даного майна,- згідно якої вартість будинку становила 16 620,00 грн. З 2021 року Відповідачкою за власні кошти були поставлені бетонна огорожа, калитка та ворота, за які і досі вона виплачує кошти, а також укріплено одну зі стін будинку. В подальшому, значних ремонтних робіт у ньому проведено не було, оскільки через п`ять місяців ОСОБА_2 покинув родину, а самостійно здійснювати якісь вкладення в будинок, ще й після зради чоловіка, ні бажаня, ні коштів у ОСОБА_1 не було. Крім того, після початку повномасштабної війни в Україні село Красилівка тривалий час перебувало під постійними обстрілами, тому недоцільність ремонту будинку у вказаний період цілком зрозуміла. В той же час, після виходу військових рф з території Чернігівської області, Відповідачка була змушена додатково укріпити стіни будинку, сараю, поремонтувати та пофарбувати дах, а також було частково відновлено огорожу. Тобто вартість будинку з 16620,00 грн. до 33406,00 грн. збільшилась лише у зв`язку з особисто вкладеними ОСОБА_1 коштами. ОСОБА_2 ж жодних грошей на ремонт не надавав. Таким чином, знову ж заявлена Відповідачем за первісним позовом сума вартості спірного будинку завищена в 6 разів, хоча стан будинку майже не змінився з моменту купівлі, проведені лише поточні, ремонті роботи для збереження його належного стану, а тому ця оцінка об`єктивно не відповідає дійсності та є навмисно завищеною оцінювачем - ФОП « ОСОБА_7 ».

Отже, долучені до справи оцінки земельної ділянки, загальною площею 0,1614 гектара, кадастровий номер: :01:001:0199 та житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які надані ОСОБА_1 , є об`єктивними та не йдуть у розріз реальній вартості, за яку їх було придбано у 2021 році. В той же час, завищення оцінки спірного майна зі сторони відповідача спрямоване на незаконне отримання більшої суми коштів, ніж реальна вартість майна, тому вважає, що ОСОБА_2 в обґрунтування позовних вимог надані неналежні, недостовірні та з явними ознаками фіктивності докази, на що необхідно звернути увагу при розгляді справи.

У судовому засіданні позивачка за первісним позовом, відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що з ОСОБА_2 перебували у стосунках, але разом не проживали. Почали проживати з вересня 2014 року. Допомоги на дитину останній не дає.

Представник позивачки за первісним позовом, відповідачка за зустрічним позовом у судовому засіданні просила задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на доводи, що викладені у первісному позові та у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити його позовні вимоги та відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 . Додав, що припинили проживати з останньою 01.12.2021 року. Весь час надавав матеріальну допомогу для сина. Про продаж автомобіля йому нічого відомо не було і згоди на таку продаж він ОСОБА_1 не давав. ОСОБА_9 не знає.

Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні просила задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного позову, посилаючись на доводи, що викладені у зустрічному позові та у відзиві на первісну позовну заяву.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що город у с.Красилівка належав її матері. Остання надала їй доручення на продаж даної земельної ділянки. 31.03.2014 даний город вона продала ОСОБА_1 . Остання особисто з нею розрахувалася при нотаріусу. Ця земельна ділянка розташована біля будинку ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що у червні 2022 купив у ОСОБА_1 автомобіль «Шкода». Остання була вимушена його продати, оскільки не було грошей на проживання. Продаж автомобіля ОСОБА_1 узгодила з чоловіком у його присутності по телефону. Після покупки автомобіль залишився у ОСОБА_1 . Він дозволив їй ним користуватися. Сума, за яку купив автомобіль вказану у договорі. ОСОБА_2 особисто не знає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що позивачка ОСОБА_1 є її донькою. Остання придбала земельну ділянку у ОСОБА_17 . Частину коштів на купівлю дочці дала вона з чоловіком. ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 з 2006 року у її квартирі.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали спільне без реєстрації шлюб з осені 2004 року і по 10.09.2014. Дана обставина сторонами оспорюється та встановлена рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.02.2023 у справі № 745/129/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, яке набрало законної сили (т.1 а.с. 22-24).

10.09.2014 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі державної Реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1704 (т.1 а.с. 10).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію про народження серії НОМЕР_5 його батьками є ОСОБА_18 та ОСОБА_1 (т.1 а.с. 11).

Відповідно до довідки Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №137 від 23.05.2023, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 12).

Відповідно до довідки Прогресівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №12 від 23.05.2023 ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та навчанні свого сина, ОСОБА_3 (не відвідує збори, не спілкується з вчителями) (т.1 а.с. 12 зворот).

22.06.2021 між ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (Продавці) та ОСОБА_2 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м. Продаж зазначеного житлового будинку вчинено за 16 620, 00 гривень. Даний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Лабадіною Т.В. та зареєстровано в реєстрі №487 (т.1 а.с. 16-17).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2021 індексний витяг номеру 262649273, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (т.1 а.с. 18).

22.06.2021 між ОСОБА_19 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) було укладено договір купівля-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1614 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0199. Продаж даної земельної ділянки вчинено за 10 000, 00 гривень. Даний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Лабадіною Т.В. та зареєстровано в реєстрі №488 (т.1 а.с. 19-20).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2021 індексний витяг номеру 262649830, власником земельної ділянки площею 0.1614 га з кадастровим номером :01:001:0199, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (т.1 а.с. 21).

31.03.2014 між ОСОБА_21 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0.1117 га, кадастровий номер :01:001:0216 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За домовленістю сторін ціна продажу земельної ділянки склала 9 865, 00 грн. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Крайчинською Т.В. та зареєстровано у реєстрі №460 (т.1 а.с. 227-228).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.03.2014 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником земельної ділянки площею 0.1117 га з кадастровим номером :01:001:0216 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , розташованої в с.Красилівка Козелецького району Чернігівської області є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №460 від 31.03.2014 (т.1 а.с. 108-109, 230).

Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.02.2023 у цивільній справі № 745/129/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що внесено відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Цим же рішенням з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі частини всіх заробітків (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 17.02.2022 і до повноліття дитини. Дане рішення постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.06.2023 залишено без змін (т.1 а.с. 22-24, 31-33).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.02.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.09.2023 дане рішення залишено без змін (т.1 а.с. 25-26, 27-30).

Відповідно до Звіту №023/05/023 про оцінку майна оцінювача ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «ПРАВЕКС» Буніна А.Ю., наданого позивачкою ОСОБА_1 , ринкова вартість садибного (індивідуального) будинку, загальною площею 55,4 кв.м. (житловою площею 19,9 кв.м.), розташованого за адресою АДРЕСА_1 станом на 10.05.2023 становить 33 406, 00 гривень (т.1 а.с. 66-67).

Відповідно до Звіту оцінювача ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «ПРАВЕКС`Буніна А.Ю., наданого позивачкою ОСОБА_1 , про оцінку вартість земельної ділянки, загальною площею 0.1614 га (кадастровий номер :01:001:0199) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 9 232, 00 гривень (т.1 а.с. 79-80).

Відповідно до Звіту про оцінку майна оцінювача ОСОБА_7 наданого відповідачем ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву, вартість житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 203 815, 00 гривень (т.1 а.с. 110-118, 176-179).

Відповідно до Звіту про оцінку земельної ділянки, загальною площею 0,1117 га кадастровий номер :01:001:0216 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Красилівка Козелецького району Чернігівської області складеного ТОВ «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» її вартість становить 10 053, 00 грн (т.1 а.с. 194).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ТОВ «Архекспертус», наданого позивачкою ОСОБА_1 до відповіді на відзив, вартість житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 складає 16 620, 00 гривень (т.1 а.с.136)

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку ТОВ «Археекспертус», наданого позивачкою ОСОБА_1 до відповіді на відзив, вартість земельної ділянки загальною площею 0.1614 га (кадастровий номер :01:001:0199) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 10 000, 00 гривень (т.1 а.с. 137).

Відповідно до Інформації про виконавче провадження №72290406 станом на 08.08.2023 на підставі виконавчого листа від 27.06.2023 №2/745/4/2023 виданого Сосницьким районним судом відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 17.02.2022 і до повноліття дитини (т.1 а.с. 148-149).

Згідно довідки Чернігівської регіональної лабораторії ДСТУзПБХП та ЗС №01-16, ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання дитини згідно ВП №72290406 від 28.07.2023, починаючи з 01.08.2023 (т.2 а.с. 39-40).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником автомобіля марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 . Дата реєстрації 01.09.2018 (т.1 а.с. 173).

14.06.2022 між ОСОБА_1 (Комітент) і ТОВ «Автосіверброк» (Комісіонер» було укладено договір комісії №9810 щодо продажу автомобіля марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (т.1 а.с. 151).

15.06.2022 між ТОВ «Автосіверброк», який є комісіонером та ОСОБА_9 (Покупцем) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 . За домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 45 000 гривень 00 коп. (т.1 а.с. 153).

Відповідно до Звіту про оцінку №108/23 від 31.07.2023 автомобіля марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , виготовленого СПД «Щербатий» ринкова вартість даного транспортного засобу на дату оцінки складає 193 082 гривні 21 коп. (т.1 а.с. 201-203)

Згідно висновку експерта №23129 від 26.09.2023 складеного експертом ТОВ «Експертна фірма «Еталон» Усенко І.В., ринкова вартість автомобіля легкового марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 становить 138 986 гривень 28 коп. (т.1 а.с. 232-243).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , власником автомобіля марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_9 . Дата реєстрації 26.08.2023 року (т.1 а.с. 252).

Відповідно до висновку експерта С-23029 від 05.10.2023, виготовленого за замовлення ОСОБА_2 , ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 186 383 гривні 00 коп. Даний житловий будинок поділити на та частини в натурі неможливо, оскільки будуть порушені Державні будівельні норми. (т.2 а.с. 11-33).

Відповідно до висновку комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № СКЕ-19/125-24/1060 від 16.09.2024 дійсна ринкова вартість на час проведення експертизи житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Може становити 132 300 гривень. Дійсна ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,1614 гектарів з кадастровим номером :01:001:0199, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на час проведення експертизи може становити 88 592 гривні (т.2 а.с. 143-174).

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, оскільки, житловий будинок набуто сторонами під час шлюбу, дане майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення спільної сумісної власності. Це означає, що ні чоловік, ні дружина не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

У постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/7662/17 зазначено, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (також і п. 57 постанови Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц). Вирішуючи спір суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. У іншому випадку у позові слід відмовити.

Позивачка за первісним позовом просить визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку загальною площею 0,1614 гектарів з кадастровим номером :01:001:0199, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за цією ж адресою. Суд зазначає, що дане майно набуте Сторонами у період шлюбу, що у розумінні ст.60 СК України є презумпцією, а отже не підлягає додатковому визнанню. Суд звертає увагу, що Відповідач не лише не оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на вказані об`єкти, а навпаки стверджує про існування даного факту у своєму зустрічному позові, відзиві та відповіді на відзив. Отжевіднесення майна до спільної сумісної власності подружжя (не спростування відповідної презумпції спільності майна) є підставою для вирішення питання про його поділ. Тому констатація цієї обставини як позовної вимоги не є належним способом захисту права, у зв`язку з чим у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя необхідно відмовити.

Щодо інших вимог ОСОБА_1 про визнання за нею 2/3 частки у вищевказаному спірному майні та виділення ОСОБА_2 іншої 1/3 частини майна відповідно, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №344/5539/17 зазначено, що ст. 70 СК України передбачено два випадки, коли суд має право відступити від принципу рівності часток подружжя у праві спільної власності: по-перше, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя у спільній сумісній власності подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї; по-друге, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відзначив, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК (2947-14) в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч.1ст.60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

Обґрунтовуючи свої вимоги в цій частині, ОСОБА_1 зазначає, що з нею залишився проживати спільний з Відповідачем син ОСОБА_5 , який потребує постійного періодичного лікування, та який після закінчення в 2023 році XI класів має намір вступати до вищого навчального закладу, однак аліменти на сина Відповідач ніколи не сплачував. Отже тягар по утриманню дитини лежить лише на ній. Вона самостійно забезпечує фізичний і духовний розвиток та лікування дитини. Іншого власного житла у Позивачки та дитини не має. Також, вона витрачає кошти на підтримку як власного здоров`я, а після і смерті батька постійна допомагає та матеріально підтримує матір. Отже беручи до уваги те що вартість майна, яке підлягає поділу складає лише 42 638, 00 грн., вважає за можливе збільшити частку Позивачки до 2/3 при поділі будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки. Крім того, Відповідач проживає окремо від Позивачки та їх спільної дитини має постійний стабільний заробіток, а також має у власності значну кількість земельних ділянок, з яких щорічно отримує орендну плату.

Однак, суд зазначає, що доводи, на які посилається Позивачка за первісним позовом як на підставу для відступу від принципу рівності часток подружжя, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки проживання дитини з відповідачем, саме по собі, не є підставою для збільшення частки одного з подружжя відповідно до вимог ч.3 ст.70 СК України (вказаний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 297/2837/17).

Крім цього, відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти за рішенням суду. Будь-яких доказів про існування у останнього заборгованості зі сплати аліментів або ухилення його від сплати аліментів ОСОБА_1 не надала. Позивачкою також не доведено у належний спосіб, що ОСОБА_2 не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Також, суд бере до уваги ту обставину, що при вирішенні даного спору, право власності Позивачки ОСОБА_1 у даному випадку не порушується, а також не порушується право на житло і дитини сторін.

Також, судом враховано і вік дитини сторін, а саме: що син ОСОБА_5 хоч станом на день пред`явлення позову і був неповнолітнім, однак на даний час досяг повноліття.

Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного будинку, судом не встановлено та стороною позивача за первісним позовом належними та допустимими доказами не доведено. Відтак, спірний будинок та земельна ділянка були набуті подружжям у період шлюбу, тому є їх спільною сумісною власністю, частки сторін є рівними, та підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України немає, тому суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог також і в цій частині.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, суд зазначає наступне.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.

Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Як вже зазначалося вище, під час шлюбу Сторонами було набуте наступне майно: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1614 га, з них: рілля 0,1016 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0.0067 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0531 га. з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:001:0199, на якій знаходиться вищезазначений будинок; автомобіль SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім цього, під час проживання однією сім?ю, але не перебуваючи у шлюбі між собою, Сторонами 31.03.2014 було придбано земельну ділянку, площею 0,1117 га. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:001:0216, яка знаходиться в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, яка у розумінні ч.1 ст. 74 СК України належить Позивачу та Відповідачці на праві спільної сумісної власності. При цьому суд зазначає, що факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2004 року по 2022 рік встановлено рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області, яке набрало законної сили, а відтак не підлягає доказуванню у цій справі відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України. Відтак, суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про те, що дана спірна земельна ділянка є її приватною власністю і не підлягає поділу, оскільки придбана до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .

Суд також ставиться критично до доводів відповідачки ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_8 надав усну згоду на продаж автомобіля SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки ці доводи не доведені у судовому засіданні належними засобами доказування.

Суд враховує, що Відповідачкою у належний спосіб не доведено факту витрачання отриманих від продажу автомобіля грошових коштів в інтересах сім`ї. Заявляючи про те, що отримані від продажу автомобіля грошові кошти витрачені нібито в інтересах сім`ї, відповідачка посилається на те, що вона була вимушена продати транспортний засіб, так як не було коштів на утримання їхнього з відповідачем сина, але жодного доказу суду надано не було.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Суд встановив, що сторони не досягли згоди щодо поділу вищевказаного спірного майна в позасудовому порядку, тому в силу ч. 1 ст. 70 СК України воно підлягає поділу в рівних частках.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 зауважує, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).

Таким чином, аналізуючи наведені норми закону та беручи до уваги спосіб захисту, обраний позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 у позові, а також те, що сторони не досягли згоди між собою стосовно поділу спільного майна, виходячи з рівності часток цього майна, враховуючи принцип його юридичної долі, відсутність у відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 у власності іншого житла, відсутність можливості поділу житлового будинку та автомобіля, фактичне користування спірним автомобілем та земельною ділянкою площею 0,1117 га. з кадастровим номером :01:001:0216, суд приходить до висновку про задоволення частково зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності.

Суд вважає, що саме такий спосіб поділу майна, який запропонований позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 шляхом залишення в цілому у власності відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 спірного житлового будинку, двох земельних ділянок та присудження Позивачу за зустрічним позовом грошової компенсації за належну йому частку у праві спільної сумісної власності вказаного майна, які передбачають припинення його права у спільній сумісній власності з визначених законом підстав, буде ефективним і повним, а також відповідатиме закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності.

При цьому, суд враховує, що автомобіль SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 було відчужено відповідачкою ОСОБА_22 , і на даний час власником даного майна є ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 26.08.2023. Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та припинення права власності ОСОБА_2 на частку цього майна, оскільки вказане право припинилося автоматично внаслідок продажу автомобілю іншій особі.

Отже, з огляду на те, що Позивач за зустрічним позовом був власником частини спірного автомобіля, який є неподільною річчю, і належна йому частка у цьому майні не може бути виділена в натурі, а також взявши до уваги ту обставину, що інший його співвласник відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 на власний розсуд розпорядилася автомобілем, відчуживши його на користь третьої особи, суд вважає, що належним способом захисту права ОСОБА_2 є стягнення із Відповідачки за зустрічним позовом грошової компенсації вартості належного йому частки у праві на вже відчужений автомобіль.

При вирішенні питання щодо грошової компенсації частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи, судом враховуються: висновок комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № СКЕ-19/125-24/1060 від 16.09.2024, відповідно до якого дійсна ринкова вартість на час проведення експертизи житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , може становити 132 300 гривень. Дійсна ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,1614 гектарів з кадастровим номером :01:001:0199, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на час проведення експертизи може становити 88 592 гривні, висновок експерта № 23129 від 26 вересня 2023 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля легкового марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 становить 138 986 гривень 28 коп., оскільки дані висновки відповідають вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України. Інші звіти, що надані сторонами про оцінку вказаного вище майна, суд не приймає до уваги, оскільки вони не відповідають вищевказаним нормам процесуального законодавства.

Також, суд приймає до уваги звіт ТОВ «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» про оцінку земельної ділянки, загальною площею 0,1117 га кадастровий номер :01:001:0216 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Красилівка Козелецького району Чернігівської області, відповідно до якого її вартість становить 10 053, 00 грн. за відсутністю інших даних про вартість даного майна на час розгляду справи.

Таким чином, вартість частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 становить 66 150, 00 гривень; вартість частки земельної ділянки загальною площею 0,1614 гектарів з кадастровим номером :01:001:0199, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 44 296, 00 гривень; вартість астки автомобіля легкового марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 становить 69 493 грн. 14 коп., вартість частки земельної ділянки, загальною площею 0,1117 га кадастровий номер :01:001:0216 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Красилівка Козелецького району Чернігівської області становить 5 025 грн. 50 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У первинному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку майна судом відмовлено. При цьому позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, що підтверджується довідкою до акту МСЕК №149395 Серії 12 АГГ.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності задоволені частково. При цьому, ОСОБА_23 сплачено судовий збір в сумі 3 155, 85 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» 0.0..1 від 02.08.2023. При цьому судом задоволено позовні вимоги на 58% (184 965 грн. х 100% / 315 585 грн.).

Таким чином відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України сума компенсації за рахунок державних асигнувань позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_8 судового збору становить 1 830 грн. (3155,40 грн. х 58% / 100%).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача та зустрічного позивача надано договір про надання правничої допомоги від 19.07.2023 між адвокатським об`єднанням «Рябінін, Переверзєв і партнери» та ОСОБА_2 , акт приймання-передачі наданих послуг судових витрат, (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правничої допомоги від 19.07.2023) відповідно до якого вартість наданих послуг ОСОБА_8 становить 15 000 гривень, касовий ордер, відповідно до якого АО «Рябінін, Переверзєв і партнери» отримало від ОСОБА_2 15 000, 00 грн. відповідно до договору від 19 липня 2023 року. Стороною відповідача за зустрічним позовом дана сума не заперечувалася.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом понесені витрати на правничу допомогу у сумі 8 700, 00 грн. (15000 грн. х58/100%).

Керуючись ст.ст.12,81,141,263-265,268,273,280- 283 ЦПК, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 104, 110, 112, 114, 115 СК України, ст.368 ЦК України,суд -

у х в а л и в:

у первісному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку майна відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності задовольнити частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 19,9 кв.м.. припинивши право власності ОСОБА_2 на частку цього майна.

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1614 га, з них: рілля 0,1016 га. під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0067 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0531 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:001:0199, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на частку цього майна.

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1117 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:001:0216, яка знаходиться в с. Красилівка Чернігівського (раніше Козелецького) району Чернігівської області, припинивши право власності ОСОБА_2 на частку цього майна.

В порядку поділу спільного сумісного майна стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) компенсацію вартості:

частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 19,9 кв.м., у розмірі 66 150, 00 грн.;

частки земельної ділянки, площею 0,1614 га, з них: рілля 0,1016 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0,0067 га, під житловою забудовою одно- та двоповерховою 0531 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:001:0199, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 44 296, 00 грн.;

частки земельної ділянки, площею 0,1117 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:001:0216. яка знаходиться в с. Красилівка Чернігівського (колишнього - Козелецького) району Чернігівської області, у розмірі 5 026,50 грн.;

частки автомобіля, SKODA ROOMSTER 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 69 493 грн. 14 грн.,

а всього у загальному розмірі 184 965 (сто вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 64 коп.

Компенсувати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 830 (одна тисяча вісімсот тридцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) витрати на правничу допомогу у сумі 8 700 (вісім тисяч сімсот) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

1.Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 ;

2.Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_24 , адреса: АДРЕСА_4 ;

3.Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_5 ;

4.Представник відповідача та первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_25 , адреса: АДРЕСА_6 .

Судове рішення складено 20 березня 2025 року.

Суддя: