Справа № 463/9470/24
Провадження № 2/463/217/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Жовнір Г. Б.

за участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача заборгованість: за кредитним договором №786015465 від 12.11.2021 в розмірі 54 656,30 грн: 14 500,00 грн. сума заборгованості по основною боргу, 40 156,30 грн. сума заборгованості за відсотками; за договором позики №77695652 від 05.12.2023 в розмірі 25 477,68 грн, з яких: 8 300,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 177,68 грн. сума заборгованості за відсотками.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір позики №786015465, згідно якого відповідачу було надано кошти на строк, визначений у договорі. Після укладення договір факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача.

Окрім цього, 12.11.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір №77695652, згідно якого відповідачу було надано кошти на строк, визначений у договорі. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у реєстрі боржників, зокрема до відповідача.

Всупереч умовам договорів, відповідач не виконала своїх зобов`язань, що призвело до утворення заборгованості, право вимоги якої перейшло від первісних кредиторів до позивача, а тому просить стягнути таку в судовому порядку.

Ухвалою судді від 27 листопада 2024 року прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Так, до позову не додано доказів, які підтверджують факт передання відповідачу грошей. Кредитний договір №786015465 та договір позики №77695652 можуть вважатись укладеними тільки в тому випадку, якщо передбачені ними кошти були передані відповідачу. У ТОВ «МАНІВЕО» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не могло виникнути грошових вимог до відповідача за неукладеним кредитним договором №786015465, а також договором позики №77695652. Відповідно, і позивач не міг набути права грошової вимоги до відповідача у вищевказаних юридичних осіб.

Позикодавцем за договорами позики №786015465 та №77695652 є юридична особа, тому вони мали бути укладені у письмовій формі. Натомість, в момент укладення договорів №786015465 та №77695652 не було дотримано вимог, встановлених ст.ст. 207, 1047 та 1055 ЦК України, щодо укладення їх у письмовій формі. Отже, в силу норми ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір №786015465 та договір позики №77695652 є такими, що не відповідають вимогам законодавства.

Договори №786015465 та №77695652 не були підписані відповідачем. Позивач не довів належним чином, що договори №786015465 та №77695652 були підписані саме відповідачем. Підписання даних договорів, як зазначено у позовній заяві, «шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону», не відповідає вимогам законодавства, адже позивач не надав належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що номер телефону, на який було надіслано вищевказаний «одноразовий ідентифікатор», належить саме відповідачу. За даною логікою Позивача такий «одноразовий ідентифікатор» можна надіслати на будь-який номер телефону, взятий із будь-якого публічно доступного джерела, і потім стверджувати, що особа в такий спосіб уклала договір позики чи кредитний договір. Окрім цього, договори не були підписані і ТОВ «МАНІВЕО» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».

Окрім цього, згідно з п. 1.3. договору №786015465, строк дії кредитного договору становить 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 12 грудня 2021 року. Однак, у Розрахунку заборгованості за договором №786015465 від 12.11.2021 року зроблений розрахунок такої заборгованості за період з 12.11.2021 р. по 31.08.2024 р.

Вимоги про стягнення процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Так, кредитний договір №786015465 укладено 12.11.2021 року строком на 30 днів зі строком повернення кредиту по 12.12.2021 р., відтак у межах строку дії договору підлягає стягненню заборгованість за процентами тільки в період з 12.11.2021 р. по 12.12.2021 р. (але не в період з 12.12.2021 р. по 31.08.2024 р.).

Також, згідно з п. 2.2. договору позики №77695652, строк Позики (Строк Договору) становить 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Позику Позикодавцю 12 грудня 2021 року. Однак, у Розрахунку заборгованості за договором №77695652 від 12.11.2021 року зроблений розрахунок такої заборгованості за період з 12.11.2021 р. по 31.08.2024 р. Вимоги про стягнення процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Так, договір позики №77695652 укладено 12.11.2024 року строком на 30 днів зі строком повернення позики по 12.12.2021 р., відтак у межах строку дії договору підлягає стягненню заборгованість за процентами тільки в період з 12.11.2021 р. по 12.12.2021 р. (але не в період з 12.12.2021 р. по 31.08.2024 р.).

Таким чином, просить відмовити в задоволенні позову.

Від позивача до суду надійшло заперечення на відзив. Відповідно до умов договорів, договори укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Порядок укладення (підписання) договорів передбачає направлення електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти.

Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір позики є укладеним. На підписаний Договір накладається кваліфікована електронна печатка Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір позики зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника, а також направляється Позичальнику на електронну пошту.

Також, укладаючи договори, позичальник засвідчив, що погоджується, що Електронний підпис з Одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди.

У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів.

Також, в ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено.

Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних (позичкових) коштів за укладеним договором, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором (позикодавцем), а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта - Є БАНКІВСЬКОЮ ТАЄМНИЦЕЮ.

Окрім цього, позивач отримав від первісного кредитора додаткові докази, а саме: від ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА". Як вбачається з розрахунку заборгованості № 786015465 від 12.11.2021, відсотки нараховуються відповідно до умов кредитного договору № 786015465 а саме з 12.11.2021 по 50.75 грн. в день. Як вбачається з розрахунку заборгованості відсотки нараховуються відповідно до умов кредитного договору № 786015465 а саме з 17.12.2021 по 432.10 грн. в день. Також відповідно другого розрахунку заборгованості №786015465 від 12.11.2021, нараховуються відповідно до умов кредитного договору № 786015465 а саме з 19.01.2022 по 432.10 грн. в день. Відповідно до умов кредитного договору № 77695652 від 12.11.2021 кредитні кошти були перераховані на банківську карту НОМЕР_1 .

Вважає, що всі наведені твердження представника відповідача як і сам відзив в цілому являються викладенням суб`єктивних міркувань сторони відповідача щодо даної цивільної справи та намаганням уникнути відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань.

В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У зв`язку із наведеним суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що зазначені в відзиві на позов. Додатково зазначила, що чітко не пам`ятає чи укладала договір №786015465 від 12.11.2021, оскільки в цей період брала багато кредитів. Також чітко не знає, чи повернула всі борги. Також не заперечила, що отримала кошти в сумі 14 500 грн. Разом з тим, згідно умов договору, строк такого становить 30 днів.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 12 листопада 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №786015465.

З позову вбачається, що договір позики було укладено в електронному вигляді.

Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний догові вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено: інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається із платіжного доручення (а.с.13), ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було перераховано ОСОБА_1 кошти в розмірі 14 500 грн.

28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників №169 від 18.01.2022 до Договору факторингу №28/1118-0: укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС" до ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №786015465.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «САПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається).

Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Позивач свій позов мотивує тим, що відповідач не виконала своїх зобов`язань, що призвело до утворення заборгованості.

З матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості (а.с.19) вбачається, що відповідач допустила утворення заборгованості за кредитним договором №786015465 від 12.11.2021 в розмірі 54 656,30 грн, який складається із: 14 500,00 грн. сума заборгованості по основною боргу, 40 156,30 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також судом встановлено, що 12 листопада 2021р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77695652.

Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договорі строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п.5.1. п.5 Договору позики)

А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики).

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «САПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Позивач свій позов мотивує тим, що відповідач не виконала своїх зобов`язань, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.07.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 25477.68 грн., з яких: 8300.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17177.68 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, приписами ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Перша судова палата Касаційного цивільного суду у своїй правовій позиції у Постанові ВСУ № 61-20799 св 19 по справі № 561/77/19 від 16.12.2020 щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора зазначає:

«Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа....»

Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, таким чином суд вважає доводи відповідача щодо недотримання вимог щодо письмової форми правочину безпідставними.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як вбачається із договору кредитної лінії №786015465, згідно з п.1.3 строк дії кредитного договору становить 30 днів і має бути повернутий до 12.12.2021.

Таким чином, нарахування передбачених договором відсотків за кредитом припиняється після завершення визначеного договором строку позики. Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Суд вважає, що наданий позивачем суду розрахунок заборгованості не може бути підтвердженням наявної кредитної заборгованості у відповідача у зазначеному позивачем розмірі, зокрема розміру і строків нарахування визначених позивачем відсотків. Жодних інших розрахунків суду не надано, клопотань від сторін не поступало.

Таким чином, оскільки відповідач фактично не заперечує факт отримання коштів за договором №786015465 від 12.11.2021 в розмірі 14 500 грн, а тому суд вважає що такий підлягає стягненню з відповідача. Натомість в іншій частині за договором №786015465 суд вважає вимоги позивача не доведеними належними та допустими доказами, а тому в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами в задоволенні позову слід відмовити.

Окрім цього, як вбачається із договору позики №77695652, згідно з п.2 договору строк дії кредитного договору становить 30 днів і має бути повернутий до 12.12.2021.

Суд вважає, що наданий позивачем суду розрахунок заборгованості (а.с.32) не може бути підтвердженням наявної кредитної заборгованості у відповідача у зазначеному позивачем розмірі, зокрема розміру і строків нарахування визначених позивачем відсотків. Жодних інших розрахунків суду не надано, клопотань від сторін не поступало.

Таким чином, оскільки згідно умов договору №77695652 розмір позики становив 8 300 грн, суд вважає що такий підлягає стягненню з відповідача. Натомість в іншій частині вимог за договором №77695652, суд вважає вимоги позивача не доведеними належними та допустими доказами, а тому в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами в задоволенні позову слід також відмовити.

Як зазначав суд вище, згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи відступлення права вимоги за договорами, оскільки відповідач не виконала своїх обов`язків за зобов`язаннями, допустила утворення заборгованості, яку не погашає, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача кошти в розмірі 14 500 грн за договором №786015465 від 12.11.2021, а також 8 300 грн за договором позики №77695652, оскільки про таке сторони уклали договір.

В іншій частині вимог, суд вважає, що надані позивачем суду розрахунки заборгованості не можуть бути підтвердженням наявної кредитної заборгованості відповідача у зазначеному позивачем розмірі, зокрема нарахованих відсотків, така жодними належними доказами не підтверджується, а тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позов частково, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі, пропорційному до задоволеної частини позову.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №786015465 від 12.11.2021 в розмірі 14 500,00 грн; за договором позики №77695652 від 05.12.2023 в розмірі: 8 300,00 грн, а всього 22 800 грн (двадцять дві тисячі вісімсот гривень)

В решті в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 861,54 грн (вісімсот шістдесят одна гривня п`ятдесят чотири копійки).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри,30, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Жовнір Г. Б.