РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

20 березня 2025 року

Справа №451/337/25
Провадження № 2/451/176/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

Стислий виклад позиції учасників процесу

28 лютого 2025 рокуадвокат Фрей Андріан Васильович в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 10 серпня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2010 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , про що 26 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №81. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 26 липня 2011 року. Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 26 липня 2011 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , про що 26 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №82. Згідно з Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №133 від 11.02.2025, виданою Радехівською міською радою Львівської області, позивач разом зі своїми дітьми зареєстровані на АДРЕСА_1 . На момент подання позовної заяви спір між батьками про місце проживання дітей відсутній. Позивач зазначає, що на даний час виникли обгрунтовані причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя з відповідачем як подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивач вважає, що спільне проживання виявилося неможливим через складні взаємини, що призвели до взаємного відчуження, втрати поваги один до одного, та небажання перебувати з відповідачем в шлюбі і зберігати сім`ю. На даний час у них відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсвідоме терпіння одне одного утворює постійну моральну напругу між ними і створює негативну атмосферу не тільки для них, а й для їхньої дитини, характер якої ще повністю не сформований. Позивач вказує, що шлюбні відносини між нею та відповідачем остаточно припинилися, проживають окремо один від одного вже довгий час та протягом останнього часу їх шлюб носить лише формальний характер. Позивач зазначає, що відсутні підстави для застосування заходів примирення (а.с.3-6).

З цих підстав, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який зареєстровано 10 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №42, та видано Свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2010 року.

Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 4 березня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а.с.1-2).

20 березня 2025 року до суду поступила заява адвоката Фрея А.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 , у якій він зазначив, що сторона позивача позовні вимоги повністю підтверджує, просить суд їх задовольнити, проводити судове засідання без участі сторони позивача, відносно прийняття заочного рішення не заперечує (а. с.21).

Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася сторона позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.20).

Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила сторона позивача.

Таким чином, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Установлені судом фактичні обставини справи

10 серпня 2010 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб, про що 10 серпня 2010 року складено відповідний актовий запис №42, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2010 року. Після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: чоловіку - ОСОБА_6 , дружині - ОСОБА_6 (а.с.10).

За час перебування у шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 26 липня 2011 року, та відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 26 липня 2011 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 (а.с.11,12).

Згідно з Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №133 від 11.02.2025, виданою Радехівською міською радою Львівської області, позивач ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані на АДРЕСА_1 (а.с.13).

Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що свідчить про остаточний розпад сім`ї.

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.

Позиція суду

Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.

З огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем.

Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Суд уважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно із абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо розподілу судових витрат

Позивач просила залишити судові витрати за нею, тому суд не здійснював розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 211, 247, 258 - 259, 263 - 265, 279, 280 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 51 Конституції України, ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд,

ухвалив:

задовольнити позов ОСОБА_1 .

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано 10 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №42, та видано Свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2010 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники процесу

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за такою адресою:АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Представник позивача Фрей Андріан Васильович (юридична адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за такою адресою:АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішенн суду виготовлене 20 березня 2025року.