СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/82/25
Провадження № 2/306/349/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Вінер Е.А.

з секретарем Петрус А.В.

з участю представника позивача Козар М.М.

представника третьої особи Нитка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом першого заступника керівника Мукачівської окружної прокуратури - начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Євгена Подоляка в інтересах Національної служби здоров"я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: комунальне некомерційне підприємство "Свалявська міська лікарня" Свалявської міської ради про відшкодування витрат витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 6199,03 гривень

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Мукачівської окружної прокуратури - начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Євген Подоляк в інтересах Національної служби здоров"я України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 6199,03 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що відповідач ОСОБА_1 згідно вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2024 року визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та засуджений до одного року з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на одни рік з покладенням обов"язків, передбаченихст.76 КК України. ОСОБА_1 2 березня 2024 року, приблизно о 12 год. 10 хв.,керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ моделі 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Верховинській у місті Сваляві Закарпатської області зі сторони с.Голубине Мукачівського району Закарпатської області в напрямку центральної частини м.Свалява, діючи всупереч вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України- у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;12.4 Правил дорожнього руху України -у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. проявив неуважність до дорожньої обстановки,маючи можливість виявити небезпеку для руху, яку встановив велосипедист ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку та розпочав маневр повороту ліворуч у бік смуги руху автомобіля, не вжив заходів для безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, на що у нього не було перешкод технічного характеру в результаті чого допустив наїзд правою боковою частиною керованого ним транспортного засобу на велосипедиста ОСОБА_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження ЧМТ, забій головного мозку, ускладнення субрахноїдальним крововиливом справа у лобній ділянці, зліва у лобно-тімяній ділянці, субдуральний крововилив зліва з цефалгією з статико-кординаторними порушеннями з асенізацією центрально нервової системи потягли за собою розгляд здоровя строком більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості ушкоджень кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступення тяжкості. Невиконання ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному звязку з наслідками, які наступили в результаті ДТП, зокрема отриманням ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у травматичному відділенні лікарні з 02 березня 2024 року по 24 березня 2024 року та вартість його лікування становить 6199,03 гривень. Вказує, що необхідність звернутися до суду виникла в зв`язку з невикористанням Національною службою здоров`я України наданих їм повноважень щодо стягнення витрат у судовому порядку та бездіяльністю щодо відшкодування шкоди за лікування потерпілого від злочину, а тому є підстави для звернення прокурора до суду з таким позовом.

Керуючись положеннями ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Національну службу здоров`я України повідомлено листом про звернення прокурора до суду з цим позовом та підстави для представництва ними не оскаржувались.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засідання не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.44). Заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов від нього не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Сторони та інші учасники справи подають документи у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.1,2 ст.83 ЦПК України).

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина 6 статті 82 ЦПК України).

Встановлено, що вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.07.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та призначено 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 1 (один) рік . На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1ст. 76 КК України (а.с.15-17).

Згідно положень ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

За змістом Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року N 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» звернуто увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.

Як вбачається з довідки в.о. директора КНП "Свалявська міська лікарня" Свалявської міської ради Закарпатської області О.Фізер від 02.12.2024 вартість лікування громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на лікуванні в період з 02.03.2024 по 24.03.2024 становить 6199,03 гривень за кошти НСЗУ. Вартість лікування одного ліжко дня становить 281,77 гривенью Вказані кошти підприємству не відшкодовувались (а.с.14).

Дії відповідача та перебування ОСОБА_2 на лікуванні в медичному закладі є в безпосередньому причинному зв`язку, а відповідно в сукупності всі елементи складу, що дає підстави для відшкодування шкоди.

Отже, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому його необхідно задовольнити.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов першого заступника керівника Мукачівської окружної прокуратури -начальника Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Євгена Подоляка в інтересах Національної служби здоров"я України до ОСОБА_1 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: комунальне некомерційне підприємство "Свалявська міська лікарня" Свалявської міської ради про відшкодування витрат витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 6199,03 гривень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров"я України кошти витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в розмірі 6199,03 (шість тисяч сто дев"яносто дев"ять гривень) та судовий збір на користь держави в сумі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 21 березня 2025 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер