Справа №203/3575/24
Провадження №2/0203/145/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

з участю:

-позивачки ОСОБА_1 ;

-представника відповідача Шапошникова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу №39 «Прес-2», третя особа Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), про звільнення майна з-під арешту, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

1. 15 липня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ЖБК №39 «Прес-2», про звільнення майна з-під арешту, зобов`язання вчинити дії. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що батькові позивачки ( ОСОБА_2 ) належала 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. При цьому стало відомо, що 20.01.2011 державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у рамках виконавчого провадження №23925442 було ухвалене постанову про накладення на належне батьку нерухоме майно. Підстави обтяження тепер відпали, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про скасування арешту, накладеного на квартиру, зобов`язання державного виконавця внести відповідні відомості у всі реєстри (а.с.а.с. 1 11).

2. 13 лютого 2025 року позивачка уточнила заявлений позов, висунувши вимоги до ЖБК №39 «Прес-2» (на користь якого і було накладено арешт) і зазначивши в якості третьої особи Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.а.с. 72 82).

3. Того ж дня суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 114).

4. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що її батькові належала 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Після смерті батька позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. При цьому стало відомо, що 20.01.2011 державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у рамках виконавчого провадження №23925442 було ухвалене постанову про накладення на належне батьку нерухоме майно. Підстави обтяження тепер відпали.

5. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснивши, що заборгованість батька позивачки, у зв`язку з якою на квартиру було накладено арешт, погашено.

6. Представник третьої особи до суду не з`явився, був повідомлений належним чином.

7. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

8. Судом встановлено, що позивачка доводиться дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 14 18, 26 28).

9. 3 грудня 2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене заочне рішення про стягнення з батька позивачки на користь ЖБК №39 «Прес-2» заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 8 064,00 грн, а також компенсації судових витрат у сумі 171,00 грн (а.с. 25).

10. 20 січня 2011 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у рамках виконавчого провадження №23925442, відкритого за наслідками заочного рішення від 03.12.2010, було ухвалене постанову про накладення на належне ОСОБА_2 нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 10980308 від 23.03.2011) (а.с.а.с. 21 23).

11. 14 червня 2019 року батько позивачки помер (а.с. 19).

12. 6 серпня 2019 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.а.с. 20, 24).

13. Після прийняття спадщини позивачка у повному обсязі виконала заочне рішення від 03.12.2010 (а.с.а.с. 29, 30).

14. Згідно з відомостями, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження Міністерства юстиції України виконавче провадження №23925442 тепер не існує.

15. Відповідно до статті 57 Закону України від 21.04.1999 №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі Закон №606-ХІV) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

16. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

17. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону №606-ХІV.

18. Згідно з частинами 4, 5 статті 59 Закону №606-ХІV підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

- отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

- надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

- отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

- наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

- отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

- погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

- отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

19. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

20. Аналогічні положення містить в собі й статті 59 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

21. Таким чином, позивачка звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належало її батькові (боржникові), а на цей час перебуває на стадії оформлення спадщини. Відтак позивачка як особа, що прийняла спадщину, а не боржник у виконавчому провадженні, звернулася до суду з позовом у випадку, який регламентований Законом як «інший випадок».

22. За правилами, встановленими частиною 1 статті 59 Закону №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

23. Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

24. З огляду на викладене, а також ураховуючи факт існування для позивачки перешкод (у вигляді накладеного і незнятого згодом арешту) у розпорядженні спадковим майном, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов у частині звільнення майна з-під арешту задовольнити.

25. Позов у частині зобов`язання державного виконавця вчинити дії не підлягає задоволенню, оскільки останній бере участь у справі в якості третьої особи (а не відповідача).

26. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) до житлово-будівельного кооперативу №39 «Прес-2» (РНОКПП 23066547; 49061, Україна, місто Дніпро, вулиця Леоніда Стромцова, 7А), третя особа Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), про звільнення майна з-під арешту, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 20 січня 2011 року у виконавчому провадженні №23925442 (реєстраційний номер обтяження 10980308 від 23 березня 2011 року) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 21 березня 2025 року.

Суддя М.О. Католікян