КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2025 року місто Київ.

Справа № 760/4811/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5509/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Стрижеуса А.М., Сушко Л.П.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року(у складі судді Українця В.В.) та на додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 9 грудня 2024 року (у складі судді Українця В.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа: реєстратор регіональної філії м. Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепа Євген Миколайович, про припинення права застави, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ПАТ АБ «Укргазбанк» про припинення права застави за договором, та припинення обтяження.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 04 березня 2013 року між ним та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 175/03/04-2013/4.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається на придбання автомобіля марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску.

У забезпечення виконання умов кредитного договору між ним та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено договір застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013 року.

Предметом застави є автомобіль марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску.

Пунктом 7.1. договору застави визначено, що договір застави набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених заставою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язання за кредитним договором (шляхом укладення додаткових угод до нього), застава, передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

09 липня 2018 року він здійснив остаточне погашення за кредитним договором № 175/03/04-2013/4 від 04 березня 2013 року.

10 травня 2023 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна він дізнався про здійснення реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. запису про заборону відчуження рухомого майна, а саме автомобіля марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску.

Підставою обтяження зазначено договір застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013 року, а обтяжувачем - ПАТ АБ «Укргазбанк».

Зазначена заборона порушує його право на вільне розпорядження належним йому майном.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати припиненим право застави рухомого майна, а саме автомобіля марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску;

- припинити обтяження № 30496743 від 01 травня 2023 року, обтяжувачем якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі договору застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013 року та вилучити запис № 30496743 від 01 травня 2023 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Солом`янського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано припиненим договір застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Єреванська, 1).

Припинено обтяження № 30496743 від 01 травня 2023 року, внесене на підставі договору застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013 року, відносно автомобіля марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску, номер шасі (кузов, рама): НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 9 грудня 2024 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4203 гривні.

Не погоджуючись з рішенням в частині задоволених позовних вимог, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Артемов А.О. 13 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує, що рішення в оскаржуваній частині прийняте з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки.

Вважає, що договір застави не припинив свою дію, оскільки штраф, нарахований позивачу за порушення виконання зобов`язань, передбачених п 4.3.7 кредитного договору, п. 3.3.4 договору застави, позивачем не сплачений, що відповідає положенню п. 7.1. Договору.

Звертає увагу, що при подачі позовної заяви, яка була підписана адвокатом Дроздом Р.Ю., не наданий Договір про надання правничої допомоги, який зазначений в Ордері про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Дроздом Р.Ю. А тому відповідач вважає, що у адвоката Дрозда Р.Ю. відсутні повноваження на подання до суду зазначеної позовної заяви та представляти інтереси Позивача в суді та в його інтересах підписувати процесуальні документи, зокрема, позовну заяву.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Артемов А.О. 27 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує, що оскаржуване додаткове рішення прийняте внаслідок порушення судом норм процесуального права та неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, у зв`язку з неправильною їх оцінкою.

Звертає увагу, що у ордері, який був надано суду на підтвердження повноважень представника позивача, зазначено, що адвокат Дрозд Роман Юрійович здійснює діяльність індивідуально. Проте, договору №12/2023 від 05.05.2023 року, що укладений між адвокатом Дроздом Р.Ю. та Позивачем не надано. Натомість, в матеріалах справи міститься копія угоди про надання юридичних послуг № 12/2023 від 05.05.2023 року, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ» та позивачем, згідно якої Виконавець зобов`язався за завданням Замовника надавати юридичні послуги.

Звертає увагу, що ТОВ «ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ» не є ані адвокатським бюро, ані адвокатським об`єднанням, тому укладена позивачем з цим товариством Угода не може бути доказом надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Дроздом Р.Ю.

Також зазначає, що покладення усіх судових витрат, понесених позивачем на відповідача суперечить вимогам ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов було задоволено частковою.

Вказує, що у складі витрат на правову допомогу з відповідача безпідставно стягнуто 803,00 грн. у якості витрат за підготовку та подання заяви про ухвалення додаткового рішення про покладання на АБ «УКРГАЗБАНК» судових витрат, що суперечить висновкам Верховного Суду.

Зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений позивачем, є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору, оскільки при подачі позову стороною позивача не визначено попередній розрахунок витрат. Звертає увагу, що у наданому позивачем переліку обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі зазначено витрати на відправку процесуальних документів, хоча такі документи були подані через систему «Електронний суд».

Вказує, що заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення стороною відповідача подано до суду через електронний кабінет ЄСІТС 11.11.2024 року. Але вони відсутні у електронному кабінеті та не враховані судом під час ухвалення додаткового рішення.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами.

10 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційні скарги, яким просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Вказує, що доказів існування невиконаних зобов`язань позивача перед відповідачем до суду як першої інстанції, так і апеляційної інстанції відповідач не надав, через їх надуманість.

Зазначає, що навіть за наявності підстав за умовами договору для нарахування штрафних санкцій, зобов`язання позивача по їх сплаті не виникли через не використання кредитором права на пред`явлення вимоги, як в досудову так і в судову порядку.

Вказує, що стороною позивача надано суду першої інстанції належний договір про надання правничої допомога, в якому були погоджені усі істотні умови, а жодних посилань на особливості укладення договору про надання правової допомоги саме у формі зазначеній представником відповідача чинне законодавство не містить.

Вважає, що розмір витрат позивача у цій справі є співмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною таких послуг

У судовому засіданні представник відповідача Старенко Т.М. , яка брала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримала доводи апеляційної скарги, представник позивача Дрозд Р.Ю. заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 березня 2013 року між позивачем та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 175/03/04-2013/4.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається на придбання автомобіля марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску.

У забезпечення виконання умов кредитного договору між ним та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено договір застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013 року.

Предметом застави є автомобіль марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

09 липня 2018 року позивач здійснив остаточне погашення за кредитним договором № 175/03/04-2013/4 від 04 березня 2013 року.

Зазначене підтверджується випискою по банківському рахунку ОСОБА_1 .

Крім того, стороною відповідача підтверджується факт виконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором 09 липня 2018 року.

З позову вбачається, що 10 травня 2023 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна позивач дізнався про здійснення реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. запису про заборону відчуження рухомого майна, а саме автомобіля марки «Great Wall Haval H3 3НГ», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Підставою обтяження зазначено договір застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013 року, а обтяжувачем - ПАТ АБ «Укргазбанк».

Пунктом 7.1. договору застави визначено, що договір застави набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених заставою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язання за кредитним договором (шляхом укладення додаткових угод до нього), застава, передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку, що зобов`язання позивача за кредитним договором № 175/03/04-2013/4 від 04 березня 2013 року припинено у зв`язку з його виконанням у повному обсязі. Суд виходив з того, що відповідач доказів направлення позивачу письмового повідомлення про порушення зобов`язань по кредитному договору, зокрема, щодо нарахованого штрафу у сумі 63880 гривень 24 копійки, суду не надав та не вказував про факт направлення такого повідомлення у відзиві на позов.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідності до норми ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Положеннями ст. ст. 319,321 та 391ЦК України передбачено, що: власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч.1ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положеньст.598 ЦК України, зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно положень ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1. Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідност.3Закону України «Про заставу» застава застосовується у разі забезпечення будь-якої дійсної існуючої або майбутньої вимоги, що не суперечить законодавству України, зокрема такої, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначає Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень.

За змістом положень ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов`язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.

Виходячи з положень 593ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна: в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави: в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Застава має похідний характер від основного зобов`язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов`язання, незалежно від підстав такого припинення.

Саме з припиненням основного зобов`язання шляхом його виконання закон (ст. 593 ЦК України, ст. 28 Закону України від 02.10.1992 № 2654-ХІІ «Про заставу») пов`язує виникнення у заставодержателя обов`язку внесення відповідних даних припинення права застави до державного реєстру.

Відповідно до п 1.1. Договору застави, цей Договір забезпечує всі вимоги Заставодержателя, які випливають з кредитного договору № 175/03/04-2013/4 від 04 березня 2013 року (а також договорів про внесення змін до нього), згідно якого Заставодавець зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше «03» березня 2020 року повернути кредит у розмірі 125 705 грн, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16,9% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, виходячи з 21,9% річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим Договорами.

Відповідно до п. 7.1. Договору застави, цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених заставою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язання за кредитним договором (шляхом укладення додаткових угод до нього), застава, передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

Згідно ч. 3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як вірно встановив суд першої інстанції, позивачем в повному обсязі виконано зобов`язання за кредитним договором № 175/03/04-2013/4 від 04 березня 2013 року, що дає підстави вважати припиненою заставу, що виникла на підставі Договору застави № 175/03/04-2013/4з від 04 березня 2013.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивач не виконав усі зобов`язання за Договорами, а саме не сплатив штраф, нарахований позивачу за порушення виконання зобов`язань, передбачених п 4.3.7 кредитного договору, п. 3.3.4 договору застави.

Відповідно до п. 3.3.4 Договору застави, Заставодавець зобов`язаний на період дії договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок.

Відповідно до п. 4.2. Договору застави, за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п. 3.3.4. цього Договору позивач сплачує на користь відповідача штраф.

Пунктом 6.3.1. Договору застави передбачено, що при невиконанні або неналежному виконанні заставодавцем умов кредитного договору та/або умов цього договору, заставодержатель одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави, надсилає заставодавцю та особам, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги щодо предмету застави письмове повідомлення про порушення зобов`язань по кредитному договору.

Відповідно до п. 6.3.3. Договору застави, заставодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет застави у позасудовому порядку, якщо протягом 30 календарних днів з моменту надсилання повідомлення, передбаченого п. 6.3.1. цього Договору, вимога Заставодержателя не буде виконана.

Відповідач стверджує, що після закінчення строку дії договору страхування № 158-А/13-ДП від 04.03.2013 року, позивач не страхував предмет застави. У зв`язку з цим позивачу нараховано штраф у розмірі 63 880,24 грн.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, будь-яких доказів на підтвердження викладених у відзиві на позов обставин стороною відповідача суду не надано. Доводи відповідача ґрунтуються лише на поясненнях.

В апеляційній скарзі такі висновки суду відповідачем не спростовані, а доводи ідентичні доводам відзиву на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Реєструючи в 2023 році обтяження, коли вже позичені кошти повністю були повернуті з відсотками, відповідач жодним чином не повідомляв позивача, не направляв позивачу будь-яких вимог з цього приводу. Нарахування штрафів, в тому числі і за не проведення страхування предмету застави це право, а не обов`язок кредитора.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності платежу для виконання грошового зобов`язання у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу сплачуються проценти та неустойка, а у третю основна сума боргу. З огляду на те, що представник відповідача підтвердила в судовому засіданні, що основний борг по кредиту повернуто, у суду відсутні підстави вважати, що штраф залишився не погашений, а грошове зобов`язання, забезпечене заставою не виконано.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів наявності повноважень у адвоката Дрозда Р.Ю. на представлення інтересів позивача спростовуються матеріалами справи, а саме Договором про надання правової допомоги № 12/2023 від 05.06.2023, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ» та згідно якого виконавець ТОВ «ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ» за цим Договором є Дрозд Р.Ю. та Ордером № 1205153 серії АЕ.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення.

Задовольняючи заяву, судом першої інстанції враховано, що у матеріалах справи міститься угода № 12/2023 про надання юридичних послуг від 05 травня 2023 року, копія ордеру на надання правової допомоги від ОСОБА_1 на адвоката Дрозда Р.Ю., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Дрозда Р.Ю., довідка про час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, рахунки на оплату послуг адвоката та платіжні інструкції на виконання вказаних рахунків.

Судом першої інстанції також враховано, що відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово наголошував на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови у справах №922/445/19, №922/3436/20, №910/7586/19 та №910/16803/19).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на дату ухвалення додаткового рішення, а саме 09.12.2024 року, заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідачем не подавалось. Згідно з інформації з системи «Електронний суд» такі заперечення були сформовані 11.12.2024 року та доставлені до електронного суду 12.12.2024 року. А тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Щодо посилань відповідача про відсутність доказів наявності повноважень у адвоката Дрозда Р.Ю. на представлення інтересів позивача, а саме відсутній Договір, який укладений з адвокатом Дроздом Р.Ю. та ОСОБА_1 , то, як зазначено вище, згідно Договору про надання правової допомоги № 12/2023 від 05.06.2023, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ» виконавець ТОВ «ЮРИСТИ БЕЗПРОБЛЕМ» за цим Договором є Дрозд Р.Ю.

Доводи представника відповідача про те, що судом задоволено одну позовну вимогу з двох не відповідають дійсності, так як судом задоволено обидві вимоги, визнано договір застави припиненим, а також припинено обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішення та додаткове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги відповідача залишаються без задоволення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382,ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 9 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 20 березня 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді А.М. Стрижеус

Л.П. Сушко