Справа № 177/2261/24
Провадження № 2/177/75/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», третя особа: Територіальний сервісний центр МВС № 1243, про захист прав споживачів, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ахмедов Д.Р., через систему «Електронний суд» 26.09.2024 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , 2013 року випуску, вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 11.10.2019 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу № KRH0А!00000368. Предметом зазначеного договору є транспортний засіб марки Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , 2013 року випуску, ціна якого визначена як 170000,00 грн. За умовами договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язалось набути у власність вказаний транспортний засіб і надати ОСОБА_1 у тимчасове користування, а позивач зобов`язалася сплатити за це передбачені договором лізингові платежі. Після здійснення звірки взаєморозрахунків за договором, 10.08.2024 ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, на виконання якого транспортний засіб перейшов у фактичне володіння і користування позивача. Позивач повністю виконала зобов`язання з погашення вартості автомобіля та отримала від представника банку пакет документів для його переоформлення на своє ім`я. Звернувшись до ТСЦ МВС № 1243 із питанням реєстрації права власності на транспортний засіб, ОСОБА_1 отримала відмову, у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться в Єдиному реєстрі боржників. Оскільки позивач не має можливості розпоряджатись транспортним засобом, що порушує її права як власника майна, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2024 позовна заява направлена за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2024 ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2024 скасовано, справу повернуто для продовження розгляду.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Через систему «Електронний суд» 26.12.2024 представником відповідача Пелих Я.М. подано письмові пояснення на позовну заяву, де вона зазначає, що відповідачем не заперечується право власності позивача на транспортний засіб, всі необхідні для перереєстрації документи відповідачем підписано та передано позивачу. Право власності на автомобіль виникло з моменту передачі майна, що мало місце 10.08.2024, і не заперечується сторонами, а тому, спосіб захисту, обраний позивачем, не є ефективним. Зазначена в листі ТСЦ МВС № 1243 підстава відмови в реєстрації транспортного засобу, навіть після винесення судом рішення в даній справі, не відпаде і банк не припинить перебувати в реєстрі боржників. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка це право порушила, із метою його захисту. Саме третьою особою було відмовлено позивачу у реєстрації права власності на підставі поданих документів, а тому позивач помилково визначив відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оскільки між ними відсутній предмет спору, що є підставою для відмови в задоволенні позову, у зв`язку з чим, підстави для стягнення судових витрат відсутні (а.с.103-108).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача Ахмедов Д.Р. подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його та позивача відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Пелих Я.М про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, до суду не прибула через віддаленість місця роботи, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності в разі неможливості розгляду справи в режимі відеоконференції.

Представником третьої особи, М`ясоєдовою К.О., подано заяву про розгляд справи за відсутності представника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний сторонами спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін та третьої особи, із урахуванням поданих ними заяв.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Судом встановлено та сторонами визнається, що 11.10.2019 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу № KRH0А!00000368, за умовами якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався набути у власність транспортний засіб марки Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , 2013 року випуску, вартістю 170000,00 грн, та передати його в користування ОСОБА_1 , яка, у свою чергу, зобов`язалася сплатити передбачені договором платежі.

Як визначено ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 860 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, а отже на послуги фінансового лізингу поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Під час судового розгляду встановлено, що на виконання умов договору від 11.10.2019 позивач ОСОБА_1 сплатила на користь відповідача передбачені договором платежі, про що 10.08.2024 складено акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу.

Також, 10.08.2024 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу предмета лізингу, яким банк зобов`язався передати у власність ОСОБА_1 автомобіль Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , 2013 року випуску, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти його у власність.

Наказом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № KRH0А!00000368 від 10.08.2024 вирішено провести перереєстрацію транспортного засобу Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , на підставі договору фінансового лізингу від 11.10.2019 № KRH0А!00000368, для чого на ім`я ОСОБА_1 надано довіреність від 10.08.2024 зі строком дії до 10.11.2024.

Між представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 10.08.2024 складено акт, за яким здійснено приймання-передачу транспортного засобу марки Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_2 , видане ТСЦ 1248.

Вказаний транспортний засіб 14.08.2024 знятий з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звернувшись 23.08.2024 до ТСЦ МВС № 1243 із питанням перереєстрації транспортного засобу Peugeot 301, р/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, який зареєстрований за юридичною особою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 отримала повідомлення про відмову в перереєстрації на підставі п. 15 Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 № 1388, зі змінами та доповненнями.

Згідно зі статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавщо на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього Закону, лізингоодержувач має право: вибрати об`єкт фінансового лізингу, що належить лізингодавцю на праві власності і набутий ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем, та/або встановити специфікацію об`єкта фінансового лізингу і доручити вибір такого об`єкта лізингодавцю; відмовитися від прийняття об`єкта фінансового лізингу, що не відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам, специфікаціям; вимагати розірвання договору фінансового лізингу або відмовитися від такого договору у випадках, передбачених договором фінансового лізингу та законодавством; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договору фінансового лізингу лізингодавцем; оскаржити в суді одностороннє розірвання договору фінансового лізингу лізингодавцем та повернення об`єкта фінансового лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу і відшкодування збитків, завданих вилученням такого об`єкта.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 599 ЦК України, припинення зобов`язання виконанням зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 викладено правову позицію, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Щодо доводів представника відповідача, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не є належним відповідачем.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

Так, п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 № 1388, визначено, зокрема, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до п. 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.

У судовому засіданні встановлено та сторонами визнається, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» внесено до Єдиного державного реєстру боржників.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження, територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення, зазначені у п. 15 Порядку № 1388.

Таким чином, оскарження відмови ТС МВС 12343 у реєстрації за позивачем права власності на транспортний засіб, не буде ефективним засобом захисту прав ОСОБА_1 , як набувача майна.

Отже, дії позивача щодо перереєстрації транспортного засобу спрямовані на завершення процедури відчуження майна від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 за результатами виконання договору фінансового лізингу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту порушених прав позивача, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб марки Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Варто зазначити, що визнання права власності на спірний автомобіль за позивачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту його прав як споживача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», третя особа: Територіальний сервісний центр МВС № 1243, про захист прав споживачів, визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на транспортний засіб марки Peugeot 301, VIN НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 1д, м. Київ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.03.2025

Суддя: