провадження 2/201/233/2025
УХВАЛА

19 березня 2025 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Могиліною Д.О

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності і стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 листопада 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності і стягнення витрат, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

12 грудня 2024 року від представника відповідача подано до суду зустрічний позов: ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та встановлення порядку користування квартирою і стягнення витрат і заявлене клопотання про прийняття цього самостійного позову та об`єднання його в одне провадження з первісним позовом для їх спільного розгляду через наявність спору про майно, на його думку, вимоги по вказаній справі однорідні з його позовом, тобто спір є фактично між тими ж сторонами, з того ж предмету, ті ж правовідносини.

Вислухавши думку учасників судового засідання, з`ясувавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 188 ЦПК України суд під час розгляду справи має право постановити ухвалу про об`єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовами різних позивачів до одного й того самого відповідача. Частина 2 п. 3 цієї статті передбачає об`єднання цивільних справ з заявлених позивачем підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання в одне провадження позовів допускається лише до закінчення підготовчого засідання.

Судом з`ясовано, що ця цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності і стягнення витрат стосується лише часток в праві спадкування по закону, ще не слухається по суті, розглянуті не всі клопотання, вимоги у вказаних заявником позовах не мають однорідності, вказані по ним вимоги, хоча і стосуються одного об`єкту нерухомості, але мають різний предмет спору (в цій справі стоїть питання про частки у праві власності з урахуванням спадкування по закону, а в зустрічному позові спір зі спадкування з урахуванням заповіту /який не оспорюється/, порядок користування спірним житлом співвласниками, частки яких ще не визначено і інш.), вони можуть мають своє коло сторін і осіб та доказів, знаходяться на різних стадіях судового розгляду, по ним можуть бути відкриті різні провадження.

Задоволення клопотання саме в такому вигляді на даній стадії судового розгляду справи може утруднити розгляд цієї справи (вирішення питань підготовчого і загального провадження, розгляд інших клопотань і інш.), вирішення клопотань і дослідження інших матеріалів, що потягне за собою тяганину, їх спільний розгляд виходячи з конкретних обставин справи ускладнить розгляд і є не доцільним.

Ця справа може бути пов`язана з іншими питаннями сторін, іншими правовідносинами чи справами в цьому чи іншому суді, але це не означає їх об`єднання в одне провадження.

При цьому важливо, що необхідність об`єднання в одне провадження різних справ виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі без з`ясування обставин у тій справі, тобто між вказаними позовами, справами повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені по одній справі, позові, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи, позову.

На даній стадії слухання суд вважає помилковим висновок про необхідність задоволення клопотання, оскільки таке об`єднання позовів, справ можливе лише за умови, якщо в іншому позові, справі можуть вирішитися питання щодо підстав, вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду; при цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; об`єднуючи справи, позови у справі через неможливість їх окремого розгляду не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Отже посилання заявника на те, що питання іншого позову чи іншої цивільної справи можуть вплинути на результати розгляду цієї цивільної справи, чи пришвидчить їх розгляд, протирічить названому.

Для правильного вирішення питання про об`єднання справ чи прийняття самостійного зустрічного позову слід з`ясувати: як пов`язані позови, які розглядаються судом загальної юрисдикції, чим обумовлюється неможливість розгляду їх окремо. При цьому слід враховувати, що пов`язаність позовів, справ, полягає у тому, що рішенням іншого суду, який має розглядати іншу справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом або іншого, зустрічного позову полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи; підлягає з`ясуванню, чи дійсно від наслідків розгляду цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі саме з урахуванням іншої цивільної справи чи самостійного, зустрічного позову.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

При таких обставинах, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 49, 182, 188, 193, 200, 222, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Представнику відповідача ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та встановлення порядку користування квартирою і стягнення витрат відмовити.

Ухвала набрала законної сили 19 березня 2025 року.

Суддя -