Справа № 396/508/25
Провадження № 2-о/396/42/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

21.03.2025 року м.Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна А.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Урсаленко Богдан Олександрович про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Урсаленко Б.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Перевіривши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 39 ЦК України вказано, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява серед іншого повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 297 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Натоміть представником заявника не викладено обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 саме хронічного стійкого психічного розладу, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними.

Так, стороною заявника надано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААА № 869719 від 25.01.2012 вбачається, що ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, безтермінову. Відомостей про те, що він потребує постійного, стороннього догляду дана довідка не містить.

Жодних даних про проведення обстеження особи, її стаціонарне лікування, тривалість перебігу психічної хвороби тощо до заяви не долучено.

Тобто, жодних документів що свідчать що ОСОБА_2 має хронічний, стійкий психічний розлад суду не надано.

Також не надано будь-яких даних про перебування ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра.

Обмеження особи у здатності самостійно обслуговувати себе та потребування сторонньої допомоги не свідчать самі по собі про наявність саме стійкого психічного розладу.

Фізична хвороба може бути підставою для визнання особи інвалідом, надання такій особі постійного догляду, соціальних послуг у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги», але не є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, єдиною підставою для чого є стійкий психічний розлад особи.

Суду не надано доказів наявності у вказаної особи психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо, що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи.

Лише за наявності таких доказів та достатніх даних про розлад саме психічного здоров`я фізичної особи суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, а відсутність зазначених даних позбавляє суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Проведення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 стійкої психічної хвороби станом на день звернення та під час розгляду справи, буде порушення прав, гарантованих йому частиною другою статті 28 та частиною першою статті 64 Конституції України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з поданої заяви, заявником не залучено до участі в справі ОСОБА_2 , щодо якої розглядається питання про визнання фізичної особи недієздатною, його представника, та інших заінтересованих осіб, зокрема, відповідний орган опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Суду необхідно надати подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування та інформацію про те, що останній не перебуває на обліку у лікарів нарколога або психіатра, про майновий та сімейний стани заявника.

У зв`язку з наведеним, заяву слід залишити без руху, для надання строку заявнику для уточнення кола заінтересованих осіб, а також у зв`язку з необхідністю надати суду висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою, інформацію про те, що заявник не перебуває на обліку у лікарів нарколога або психіатра, про майновий та сімейний його стани.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, 293, 294Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Урсаленко Богдан Олександрович про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.185 ЦПК України в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: А. А. Русіна