Справа № 299/3034/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року, ухвалене суддею Бак М.Д., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості за надання банківських послуг

встановив:

У вересні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 про стягнення кредитної заборгованості за надання банківських послуг.

Позовні вимоги мотивує тим, що 08.10.2007 відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н тим же днем. Ця заява, за твердженням позивача, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між Банком і відповідачем Договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов ст. 207, 634, 638, 639 та 642 Цивільного кодексу України, Банк вважає, що підписанням вказаної заяви доводиться укладення між сторонами договору в письмовій формі та ознайомлення відповідача з його умовами. На підставі вказаної заяви ОСОБА_7 отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який збільшувався.

Позивач зазначив, що відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, а тому з посиланням на умови Договору та статті 509, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 617, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу просив стягнути з ОСОБА_7 заборгованість станом на 13.08.2020 в сумі 21 404,94 грн, з яких: 16 503,77 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 901,17 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивач не довів обставини, наведені в обґрунтування позову, щодо укладення договору з відповідачем, отримання відповідачем кредиту, наявності у відповідача заборгованості. Факти звернення відповідача із заявою до позивача та отримання нею кредитної картки не свідчать про виникнення між сторонами договірних зобов`язань.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду АТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що кредитний договір між апелянтом та позивачем було укладено у встановленому законом порядку, договір є обов`язковим для виконання. Відповідач при укладенні кредитного договору була належним чином ознайомлена з його умовами, акцептувала пропозицію Банку, отримала кредитну картку та користувалася кредитними коштами, тобто визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами. Позивач виконав свої зобов`язання по договору, і у зв`язку з порушенням своїх зобов`язань по договору, відповідач повинен погасити заявлену Банком заборгованість по договору кредиту. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги надану банком довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», у якій визначені всі істотні умови кредитного договору, зокрема, сторони погодили базову відсоткову ставку, пеню та штрафи за неналежне виконання, а тому є всі підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача у повному обсязі. Натомість відповідачем не спростовано заборгованості та остання не зверталася до банку з вимогою розірвання договору.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25.07.2024 у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 залучено до розгляду справи її правонаступників ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У судове засідання з`явилась представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Дурдинець Р.Ю.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились.

Апеляційним судом надсилались судові повістки рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення, однак такі повернулися з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Проте, апеляційний суд повідомив відповідачів шляхом розміщення офіційного оголошення на сайті судової влади України, а саме на офіційному веб-сайті Закарпатського апеляційного суду(а.с.204-205).

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 08.10.2007 підписана ОСОБА_7 (а.с. 25).

Відповідно до цієї заяви відповідач погодилася, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг.

Цього ж дня ОСОБА_7 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» (а.с.26), якою зокрема визначено розмір відсоткової ставки 3% в місяць, комісія за несвоєчасне погашення заборгованості 1%, комісія за перевищення ліміту 4,5%, комісія за отримання балансу на картку 0,10 грн, комісія за безготівковий платіж 2%.

Також до позовної заяви додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 27-36).

Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_7 станом на 13.08.2020 складала 21 404,94 грн, з яких: 16 503,77 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 901,17 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 14).

Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови,а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_7 звернулася до Закритого акціонерного товариства комерційний банк (наразі, Акціонерне товариство комерційний банк) «ПриватБанк» із заявою №б/н з метою отримати банківські послуги. Поставивши свій підпис під даною заявою вона підтвердила, що ознайомила з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами «ПриватБанку» та просила відкрити їй рахунок.

Того ж дня, відповідачу було видано картку Visa Classic «Універсальна 30 днів пільгового періоду». Згідно умов користування виданої їй картки базова відсоткова ставка становить 3% в місяць, комісія за несвоєчасне погашення заборгованості 1%, комісія за перевищення ліміту 4,5%, комісія за отримання балансу на картку 0,10 грн, комісія за безготівковий платіж 2%.

Згідно пункту 6.5. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, по перерозподілу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах даного Договору.

У випадку невиконання взятих на себе обов`язків клієнт повинен на вимогу Банку виконати всі зобов`язання, пов`язані з поверненням кредиту(п. 6.6. Умов та Правил надання банківських послуг).

Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що якщо клієнт порушить строки платежів більше, ніж на 120 календарних днів, то він повинен заплатити Банку штраф 500 грн + 5% від суми позову.

Сторони погодили між собою в Умовах та Правилах надання банківських послуг, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього часу ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про бажання розірвати договір, то він автоматично пролонгується на той самий строк(пункт 9.12. Умов та правил надання банківських послуг).

Крім цього, в розділі ІІ Умов та Правил користування банківськими послугами викладені правила користування платіжною карткою.

Зокрема, в пункті 5 вищезазначеного розділу міститься інформація щодо погашення кредиту, що за несвоєчасне погашення такого боржник повинен сплатити проценти за підвищеною процентною ставкою чи додаткову комісію, що кредит надається клієнту на умов відновлювальною та не відновлювальної кредитної лінії, тощо.

Крім цього, довідкою наданою АТ КБ «ПриватБанк»(а.с.24) підтверджується, що банк відкрив відповідачці три карткові рахунки: НОМЕР_1 , який було відкрито 16.01.2007 терміном дії до 01/13; НОМЕР_2 від 08.02.2013 терміном дії до 04/16; НОМЕР_3 від 19.11.2012 терміном дії до 11/16.

Таким чином, ОСОБА_7 підписавши Заяву №б/н від 08.10.2007, також підписала довідку про ознайомлення із умовами кредитування, в якій визначено розміри відсотків та неустойки, тобто відповідач погодилася у письмовому вигляді з усіма істотними умовами кредитування. Їй було видано кредитну картку, якою вона користувалася, а відповідно погодилася з усіма істотними умовами банківських послуг.

Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання, а тому висновки суду про недоведеність укладення між сторонами договору є безпідставними.

Тому апеляційний суд вважає, що матеріалами справи встановлена наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у відповідача перед позивачем.

АТ КБ «ПриватБанк» заявляючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_7 просив стягнути заборгованість з ОСОБА_7 заборгованість станом на 13.08.2020 в сумі 21 404,94 грн, з яких: 16 503,77 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 901,17 грн заборгованість за простроченими відсотками.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15-ц).

На підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_7 перед позивачем, АТ КБ «ПриватБанк» надав виписку по картковому рахунку за період з 15.10.2007 по 01.07.2020 року включно, а також розрахунок заборгованості за договором №б/н від 08.10.2007 за період з 01.06.2015 по 13.08.2020.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 15.01.2025 у справі №753/16762/15-ц виснував, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Таким чином банківські виписки разом із розрахунком заборгованості є належними та допустимими доказами, які доводять наявність кредитної заборгованості позичальниці.

Однак, з вищезгаданих доказів слідує, що банк здійснював нарахування по 13.08.2020, що суперечить довідці наданій банком в якій зазначено, що картковий рахунок НОМЕР_3 від 19.11.2012 терміном дії якого до 11/16, тобто банком здійснені подальші нарахування неправомірно.

Правомірним буде стягнути заборгованість з відповідачки станом на 01.12.2016, яка становить суму 8 510,13 грн., з яких: 8 219,13 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 291,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

З врахуванням того, що правонаступниками померлої ОСОБА_7 , є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , то саме з них підлягає стягненню сума 8 510,13 грн. заборгованості.

Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до обґрунтованих висновків, що заочне рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до ухвалення помилкового заочного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому апеляційний суд ухвалює нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

У зв`язку з тим, що позов банку підлягає частковому задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір понесений за подання позовної заяви в розмірі 2 102 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 3 153 грн., що разом становить суму 5 255 грн. Однак, враховуючи, що відповідачів шість та те, що судовий збір стягується пропорційно, то слід стягнути з кожного відповідача по 875,83 грн. судового збору.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 133, 137, 138, 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково.

Заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2021 року скасувати та ухвалити у даній справі постанову про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості за надання банківських послуг.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації яких АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д заборгованість за кредитним договором по наданню банківських послуг №б/н від 08.10.2007 року у розмірі 8 510,13 грн., з яких: 8 219,13 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 291,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

У задоволенні решти розміру заборгованості, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації яких АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д судові витрати у розмірі 875,83 грн. з кожного судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: