Справа № 638/2809/25
Провадження № 2/638/3268/25
УХВАЛА

20 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Ізюмський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач), представник - адвокат Мальцева Г.Ю., звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, як Органу опіки та піклування (далі - Відповідач), із позовом, у якому просить суд визнати Позивача батьком малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Ізюм Харківської області, внести зміни до актового запису про народження №50 від 26.10.2023, складеного Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області СМУ МЮ, вказавши в графі "Відомості про батька" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Ізюм Харківської області, громадянин України. Разом із позовом надано клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою від 19.02.2025 відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Ізюмський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, підготовче засідання призначено на 20.03.2025.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника Позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі Позивача та його представника, у якому представник Позивача також просить призначити у справі судову експертизу, оплату такої та виконання вимог експерта у повному обсязі Позивач гарантує.

Відповідно до частини одинадцятої статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно дочастини четвертоїстатті 177 ЦПК Українидо позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першоюстатті 4 Закону України «Про судовий збір`судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зістаттею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3028 гривень.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складає 1211,20 гривень.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивач просить 1) визнати його батьком та 2)внести зміни до актового запису, але судовий збір сплатив тільки за однією позовною вимогою - у розмірі 1211,20 гривень, що суперечить вищевказаним приписам Закону.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за другу вимогу немайнового характеру.

Також, згідно з пунктами 5, 8 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини шостої статті 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Доказами до позову про визнання батьківства можуть бути, наприклад, докази, що свідчать про спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (довідка про склад сім`ї, витяги з по господарських та домових книг, особисті листи, сімейні фотокартки, рішення судів в інших справах тощо); покази свідків, яким відомо про відносини сторін та про їх батьківство щодо дитини; висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (що є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку). Позовна заява вимогам пунктів 5, 8 частини третьої статті 175 ЦПК України не відповідає.

Окрім цього, заява про встановлення факту батьківства подається в окремому провадженні і лише у випадку наявності спору про право в позовному провадженні. Позивачем у позовній заяві не зазначено, що відповідач не визнає факт батьківства чи оспорює його.

Тобто позивачем у вказаній позовній заяві об`єднано вимоги, які підлягають розгляду в різних видах проваджень: позовному та окремому, без зазначення процесуальних підстав для розгляду обох вимог в позовному провадженні.

Справи за заявами про встановлення фактів батьківства, враховуючи зміст норм статті 130 СК України розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до статті 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, а у другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем або позивачем у справі.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), №361/2653/15-ц (провадження № 61-2239св21) від 15 квітня 2021 року.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням Позивачу строку на усунення недоліків, шляхом зазначення у позовній заяві підстав звернення із вимогою про визнання батьківства у позовному провадженні та наданні доказів, що підтверджують сплату судового збору за іншу вимогу немайнового характеру (за відсутності доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону), а також викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Керуючись статтями 175-177, 185, 187, 247, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Роз`яснити Позивачу, що у випадку неусунення у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали зазначених недоліків, заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Малахова