Справа № 462/4888/24 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/270/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Гаврилюк Я.Ю.

з участю представників відповідача Теслюк Т.Ю., Мікрюкова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк" на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2025 року в складі судді Ліуша А.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ратуша", Акціонерне товариство "Комерційний інвестиційний банк", за участі третіх осіб приватного нотаріуса Кодлубай Наталії Павлівни, органу місцевого самоврядуванням "Юридичний департамент Львівської міської ради", Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал-леобуд", про визнання недійсним договору іпотеки, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки,-

встановив:

У червні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТзОВ "Фірма "Ратуша", АТ "Комерційний інвестиційний банк", з участю третіх осіб приватного нотаріуса Кодлубай Н.П., органу місцевого самоврядуванням "Юридичний департамент Львівської міської ради", ТзОВ "Гал-леобуд", про визнання недійсним договору іпотеки, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

10.12.2024 представник позивача Миколайчук О.І. подав до суду заяву про проведення у вказаній справі будівельно-технічної експертизи, яку обґрунтовує тим, що предметом заявленого позову є визнання недійсним договору іпотеки від 22 жовтня 2019 року, укладеного між АТ «Комерційний інвестиційний банк» та ТзОВ «Фірма Ратуша», скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяження, а доводи позивача ґрунтуються на тому, що нежитлові приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літ. «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 , на рівні висоти цих приміщень з позначки від 3,39 м до позначки 6,8 м незаконно, без жодної на те правової підстави, фактично включені в предмет іпотеки за оскаржуваним договором, а самим позивачем згода на передачу частини його майна в іпотеку не надавалася і право власності на частину його майна не припинялося. Відтак, для повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо незаконного включення в предмет іпотеки належної позивачу на праві власності частини нерухомого майна, необхідні спеціальні знання у будівельній сфері.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2025 року клопотання задоволено частково.

Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- якими були технічні характеристики /склад, фактична площа, об`єм, поверховість (поверх розташування), висота, протяжність тощо/ придбаного ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19 листопада 2020 року нерухомого майна, а саме: № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літара «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 , - станом на дату його придбання;

- чи відповідають технічні характеристики /склад, фактична площа, об`єм, поверховість (поверх розташування), висота, протяжність тощо)/ придбаного ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19 листопада 2020 року нерухомого майна фактичним технічним характеристикам цього майна на дату проведення експертизи? Якщо не відповідають, зазначити з яких причин;

- якщо технічні характеристики /склад, фактична площа, об`єм, поверховість (поверх розташування), висота, протяжність тощо/ придбаного ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19 листопада 2020 року нерухомого майна є зміненими, то зазначити коли відбулися такі зміни;

- чи приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літера «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 входять у склад нежитлових приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ратуша», а саме: в нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 площею 2 974,9 кв. м., які є предметом іпотеки, що укладений 22 жовтня 2019 року, між АТ «Комерційний інвестиційний банк» та ТзОВ «Фірма Ратуша»?;

- чи проведення попереднім власником, а саме: ТзОВ «Фірма «Європа-контакт» відповідних будівельних робіт, в нежитлових приміщеннях позивача ОСОБА_1 , а саме: приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літера «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та утворення нових поверхів - ІІ та ІІІ, відбулося до набуття ОСОБА_1 права власності на вказані приміщення чи після набуття ним права власності згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19 листопада 2020 року?

Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54).

Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі висновку.

Провадження у справі, на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалу суду оскаржив відповідач АТ «Комерційний Інвестиційний Банк» в особі представника Теслюк Т.Ю., з ухвалою не погоджується, вважає таку незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що предметом заявленого позову є визнання недійсним договору іпотеки від 22.10.2019, стороною якого позивач не є, а також скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяження, а доводи позивача ґрунтуються на тому, що нежитлові приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літ. «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 та межують з приміщенням, що є предметом іпотеки, нарівні висоти цих приміщень з позначки від 3,39 м до позначки 6,8 м незаконно, без жодної на те правової підстави, фактично включені в предмет іпотеки за оскаржуваним договором.

Сторона позивача вказує, що внаслідок проведення попереднім власником ТзОВ «Фірма «Європа-контакт» відповідних будівельних робіт в нежитлових приміщеннях позивача фактично було утворено 2 нових поверхи ІІ та ІІІ, чим зменшено висоту нежитлових приміщень позивача до 3,39 м. При цьому, такі могли мати місце до липня 2013 року, адже рішенням № 08/07-13 від 08.07.2013 створено ТзОВ «Фірма «Ратуша», якому ТзОВ «Фірма «Європа-контакт» передало у власність приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 2974,9 кв.м. що є предметом іпотеки. Тобто сам позивач визнає, що відповідні переобладнання мали місце до липня 2013 року та на момент укладення ним договору купівлі-продажу від 19.11.2020 нежитлові приміщення № 32-35 не існували у такому вигляді і з такими технічними характеристиками, які зафіксовані у технічному паспорті 2007 року.

Покликається на ст. 656 ЦК України, за якою предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений продавцем у майбутньому.

Зазначає, що позивач набув право власності на приміщення № 32-35 з іншими технічними характеристиками, ніж зазначені у технічному паспорті 2007 року, лише у 2020 році та має право власності на те приміщення, яке фізично існувало на момент укладення договору купівлі-продажу, що встановлено судовими рішеннями у справах № 462/4635/24, № 914/2070/23.

Таким чином, враховуючи предмет спору та обсяг долучених доказів, призначення експертизи у межах даної справи є недоцільним.

Покликаючись на норми процесуального права та ЗУ «Про судову експертизу», зазначає, що оцінка висновку експерта здійснюється судом при ухваленні рішення, а непогодження з ним сторони не слугує підставою для призначення експертизи.

На замовлення сторони позивача проведено будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок від 04.10.2021 № 9-21, відтак позивач скористався своїм правом звернення до експертної установи, а надані позивачем до суду докази не містять суперечностей, тому для їх оцінки не потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Крім цього, призначення експертизи та зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, порушує розумні строки тривалості судового провадження.

Вважає, що ТзОВ «Фірма Ратуша» та ТзОВ «Гал-Леобуд» використовуючи процесуальні інструменти та зловживаючи своїми процесуальними правами, намагаються затягнути строки розгляду справи.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2025 року, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач наполягає на тому, що конфігурація та технічні характеристики приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літера «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 , були змінені без його відома та безпідставно включені у нерухоме майно площею 2 974,9 кв. м., визначені як іпотечне майно за договором іпотеки, що укладений 22 жовтня 2019 року, між АТ «Комерційний інвестиційний банк» та ТзОВ «Фірма Ратуша», відтак для з`ясування обставин, які мають значення для правильного та всебічного вирішення справи, необхідні спеціальні знання, а відомості, які сторона позивача прагне з`ясувати в результаті проведення експертизи, мають істотне значення для правильного вирішення спору, тому призначив судову будівельно-технічну експертизу.

При цьому, щодо заявленого питання про технічні характеристики нерухомого майна, придбаного ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19 листопада 2020 року, суд дійшов висновку, що формулювання цього питання є недостатньо конкретизованим, тому з метою надання обґрунтованої та чіткої відповіді, експерту необхідно уточнити технічні характеристики майна, які існували саме станом на дату його придбання, оскільки для належної оцінки обставин справи важливим є встановлення стану та параметрів нерухомого майна саме на момент укладення договору, що має значення для визначення відповідності об`єкта договору та його фактичного стану на момент передачі у власність.

Також, враховуючи предмет позову, суд вказав, що для правильного вирішення спору необхідно поставити експерту додаткові питання, оскільки необхідно з`ясувати: чи приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літера «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 , входять у склад нежитлових приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ратуша», а саме: в нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які є предметом іпотеки, що укладений 22 жовтня 2019 року, між АТ «Комерційний інвестиційний банк» та ТзОВ «Фірма Ратуша»; чи проведення попереднім власником, а саме: ТзОВ «Фірма «Європа-контакт» відповідних будівельних робіт, в нежитлових приміщеннях позивача ОСОБА_1 , а саме: приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літера «З-3» за адресою: АДРЕСА_1 , та утворення нових поверхів - ІІ та ІІІ, відбулося до набуття ОСОБА_1 , права власності на вказані приміщення чи після набуття ним права власності згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19 листопада 2020 року.

При цьому, суд вказав, що призначення експертизи у даній справі навпаки є способом забезпечення об`єктивності судового розгляду та ухвалення рішення, яке врахує права та інтереси всіх учасників справи.

Також суд зазначив, що зупинення провадження у справі відповідає принципам забезпечення справедливості, повноти і об`єктивності судового розгляду, не буде впливати на порушення прав учасників справи на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку, оскільки таке зупинення обґрунтоване необхідністю забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Що стосується тверджень представників відповідача про те, що позивач уже скористався своїм правом на призначення експертизи, суд звернув увагу, що питання, поставлені позивачем під час попередньої експертизи від 04 жовтня 2021 року, а саме: які були технічні характеристики та функціональне призначення мали нежитлові приміщення, власником яких є позивач, на час складання технічного паспорту на такі приміщення ОКП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; чи змінилися технічні характеристики та функціональне призначення нежитлових приміщень власником яких є позивач, станом на час проведення експертизи, вказати такі зміни в разі їх наявності, є відмінними від тих, які підлягають дослідженню в судовому засіданні.

Крім того, кожен учасник процесу, включно з позивачем, має право скористатися всіма передбаченими законом процесуальними можливостями для захисту своїх прав та інтересів. Це право є невід`ємною складовою принципу рівності сторін та змагальності процесу, передбачених статтями 6 та 12 ЦПК України. Обмеження позивача у використанні цього права суперечило б як процесуальному законодавству, так і принципам справедливого судового розгляду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Статтею 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, рішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України.

При цьому за ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

У пункті 2 постанови Пленуму «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року (з відповідними змінами та доповненнями), Верховний Суд України вказав судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

Враховуючи те, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень, а перевірка вказаних обставин має значення для правильного вирішення спору, суду необхідно перевірити, чи дійсно вказаний доказ, дослідження якого буде предметом призначеної судом експертизи, стосується предмету доказування по даній справі та чи дійсно з`ясування відповідних обставин є необхідним та ключовим.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших)

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Оскільки, предметом даного апеляційного провадження є виключно процесуальне питання від вирішення якого залежить можливість проведення відповідної судової експертизи у справі, колегія суддів не надає оцінки будь яким обставинам (доводам) апеляційної скарги, що стосуються суті спірних правовідносин, оскільки таким буде надана оцінка при розгляді справи по суті.

Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, у провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ "Фірма "Ратуша", АТ "Комерційний інвестиційний банк", з участю третіх осіб приватного нотаріуса Кодлубай Н.П., органу місцевого самоврядуванням "Юридичний департамент Львівської міської ради", ТзОВ "Гал-леобуд", про визнання недійсним договору іпотеки, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки.

Таким чином, хоч і заявлені вимоги носять немайновий характер, такі напряму стосуються нерухомого майна, яке знаходиться у м. Львові на вул. Городоцька, 242, як об`єкту цивільних прав.

Судова колегія зауважує, що предмет доказування і предмет позову виступають ключовими орієнтирами при визначенні меж здійснення судочинства. Повне, своєчасне і належне використання судом «предмету доказування» є запорукою реалізації принципу процесуальної економії та є гарантією дотримання права сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи наведене, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних.

Поряд з цим, і висновок експерта як доказ підлягає судовій оцінці разом з іншими доказами, які є у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги сторона позивача стверджує, що нежитлові приміщення № 32-35 загальною площею 100,4 м2, що розташовані в корпусі літ. «З-3» за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 242, без жодної на те правової підстави, фактично включені в предмет іпотеки за оскаржуваним договором, а самим позивачем згода на передачу частини його майна в іпотеку не надавалася і право власності на частину його майна не припинялося, таким чином питання функціональних (технічних) характеристик, а також час проведення відповідних будівельних робіт, щодо спірних нежитлових приміщень є ключовим та необхідним для з`ясування судом, з врахуванням того, що наявні у матеріалах справи докази з цього приводу, а також позиції сторін, не є однозначними.

Іншими словами, для повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо незаконного включення в предмет іпотеки належної позивачу на праві власності частини нерухомого майна, дійсно необхідні спеціальні знання у будівельній сфері.

Таким чином, враховуючи вимоги закону та характер спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що предмет спору та позовні вимоги свідчать про необхідність призначення експертизи у даній справі.

Більше того, сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів саме із цих самих питань, при цьому, питання, які поставлені перед експертом не є правовими та є такими для вирішення яких потрібні спеціальні знання.

Також колегія суддів виходить з того, що призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється у тому числіІнструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ вказаної Інструкції основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

У підпункті 5.1.1 пункту 5 Розділу ІІ Інструкції визначено орієнтовний перелік питань вирішуваних будівельно-технічною експертизою.

Таким чином, будівельно-технічна експертиза - це різновид інженерно-технічної експертизи, що передбачає проведення спеціального дослідження фахівцем, для з`ясування технічного стану будівлі після проведення робіт. Така експертиза проводиться згідно законодавства з метою отримання інформації про якість виконаних робіт, безпечність експлуатації об`єкта, характерні ознаки, а також чи відповідає проведення будівництва об`єкта технічним нормам, проектній документації та кошторису проекту.

Враховуючи наведене, поставлені перед експертом питання у контексті будівельно-технічної експертизи відповідають завданню такої.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Як вже зазначалося вище, звернувшись до суду із заявою про призначення експертизи, представник позивача запропонував суду три питання, які на його погляд можуть мати значення для правильного вирішення спору, однак суд задовольнивши частково заяву про призначення експертизи, конкретизував такі, а також поставив додаткові два питання.

Не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, представник відповідача не наводить доводів щодо незгоди із окремими питаннями, як і не зазначає свій перелік таких, відтак колегія суддів не знаходить достатніх підстав для зміни оскаржуваної ухвали у цій частині.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі №718/1305/24 зазначено, що суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Отже, призначення експертизи є елементом права на справедливий розгляд справи та відповідає принципу змагальності та рівності сторін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить переконання, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи в цілому є правильним, оскільки можливі результати дадуть змогу суду у сукупності зі іншими доказами визначитися із спірними правовідносинами та матимуть значення для встановлення істини у справі.

При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що питання на які дано відповіді у висновку експерта від 04.10.2021 № 9-21, є відмінними від тих, які визначені оскаржуваною ухвалою та підлягають дослідженню у даному провадженні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 березня 2025 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк