Справа №297/4248/24
18 березня 2025 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О.О., при секретарі судового засідання Геревич Т.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Поповича Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-
Адвокат Попович Олександр Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 жовтня 2014 року у виконкомі Галаборської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, актовий запис №3, та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення сторін про укладення шлюбу було поспішним, а тому подружжю не вдалося створити міцної сім`ї, і як результат спільне життя у них не склалося. В сторін виявилися зовсім різні характери та погляди на життя, через що у них виникли дуже несприятливі умови для співіснування. Відносини між сторонами поступово стали погіршуватися. Відповідач не ставив за мету створення міцної сім`ї, а жив тільки своїми потребами. Позивачку, як дружину не цінував та не проявляв до неї повагу. Відповідач не приділяв достатньої уваги дружині та сім`ї, сторонніх людей та різні обставини ставив поверх інтересів сім`ї. Остаточно відносини сторін погіршилися ще у 2021 році. Відповідач мав стосунки з іншими жінками. Сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейних відносин, проживають окремо. Примирення між ними є неможливим, і їх шлюб існує тільки формально. Подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки. Примирення між сторонами, як стверджує позивачка, неможливе. Крім того, за час шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стабільної матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, а тому позивачка бажає стягувати з відповідача аліменти на утриманя їх малолітньої дитини. На даний час відповідач працює за кордоном, має постійний дохід, а тому позивачка бажає стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Просить суд шлюб укладений між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище, яке вона обрала при укладенні шлюбу « ОСОБА_4 » та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати.
Разом з тим, 24.10.2024 до суду надійшла заява адвоката Поповича О.О. в інтересах ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, згідно якої просить після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 22-23).
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак останній подав до суду заяву від 07.02.2025, згідно якої просив справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задоволити (а.с. 36).
Відповідач ОСОБА_2 , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи від нього не надходило (а.с. 27-28, 42-43, 44-45).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2014 року у виконкомі Галаборської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, актовий запис №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2014 року (а. с. 6).
Як встановлено, сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, і їх шлюб існує тільки формально.
Подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки.
Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
А тому, враховуючи, що відповідно до положень ст. 113 СК України, позивачка після розірвання шлюбу має право відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає відновити позивачці ОСОБА_1 дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".
Крім того, як встановлено, сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14 травня 2018 року (а.с. 7).
Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2024 року встановлений у розмірі 3196 грн., тобто мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2025 року становить 1 598, 00 грн..
Визначаючи розмір аліментів, що слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх малолітньої доньки, суд враховує також те, що утримувати неповнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, те що відповідач є працездатним, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька дитини, встановлений мінімальний розмір аліментів на дитину часто не є достатнім для належного забезпечення дитини всім необхідним, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь 5 500 гривень, сплачених нею за надання професійної правничої допомоги.
Так, згідно акту про прийняття-передачі наданих послуг та довідки №15 від 08 жовтня 2024 року, позивачкою ОСОБА_1 було сплачено адвокату Поповичу О.О. 5 500 грн. за надання ним професійної правничої допомоги, за підготовку та ведення даної цивільної справи (а.с. 16-17).
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України також передбачено, що інші судові витрати, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду висловила наступну правову позицію у постанові від 19 лютого 2020 р. N 14-382цс19.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає розмір понесених позивачем у даному випадку витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на підготовку позову, який не є складним - «стандартним» позовом у справі про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, складання заяви про уточнення позовних вимог та про розгляд справи без участі позивачки та ії представника, а також прийняття ним участі в двох судових засіданнях, що тривали не більше як по 3 хвилини кожне, які було відкладено, не є співмірним із складністю даної категорії справ та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг, а тому витрати на правову допомогу адвоката в даному випадку не можуть оцінюватися в 5 500 грн.
При цьому, слід заначити, що до матеріалів справи не приєднано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тому суд вважає вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу задоволити частково, в розмірі 2 000 грн..
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_1 при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору відносно позовної вимоги про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі
1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп..
Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивачки 1 211, 20 грн. судового збору, що був сплачений останньою при зверненні до суду (а. с. 5).
Керуючись ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 180-182, 184 СК України, ст. ст. 141, 263-265, 280-282, 354, 355, 430 ЦПК України,-
Позов задоволити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 зареєстрований 18 жовтня 2014 року у виконкомі Галаборської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, актовий запис №3, - розірвати.
Відновити позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 - 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду та 2000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп..
Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Олександр ФЕЙІР