Провадження №2-о/389/161/24
Ухвала

іменем України

17 березня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа: Кропивницька міська рада,

з участю: заявниці - ОСОБА_1 , її представника - адвоката Константінова О.Ф., представника третьої особи - Мельніченко Б.В.,

встановив:

ОСОБА_1 27.09.2024 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - 1/5 частиною квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_2 , внаслідок смерті якої відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину квартири за АДРЕСА_2 . Після смерті доньки заявниця вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном шляхом вселення та проживання в ньому. Також нею здійснювалися ремонтні роботи та інші дії відновлювального характеру, спрямовані на утримання вказаної квартири у задовільному стані. Крім того, від дня смерті доньки у заявниці на руках наявний оригінал договору обміну майна, який є правовстановлюючим документом на згадану квартиру. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті доньки, 16.08.2024 заявниця звернулася до нотаріуса, яким роз`яснено, що заявницею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, у зв`язку з цим видати свідоцтво про право на спадщину є неможливим. З урахуванням наведених обставин, заявниця вимушена звернутися до суду з цією заявою.

Представник заінтересованої особи подала пояснення щодо заяви, в яких просила відмовити у задоволенні заявлених вимог, обґрунтовуючи тим, що заявницею не надано достатніх доказів, які б свідчили про її вступ у фактичне володіння та управління спадковим майном.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали та просили задовольнити. Заявниця пояснила, що вона почала проживати в квартирі, частина якої належить її доньці, за 2 роки до смерті останньої. В той час там також проживали її батьки та дві її доньки (одна з них ОСОБА_2 ), які вже померли. На даний момент в квартирі ніхто не проживає. Після смерті доньки вона ще деякий час проживала в квартирі, а потім переїхала до іншого місця проживання.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених в письмових поясненнях. Також вказала, що нею ставиться під сумнів акт, складений сусідами, оскільки у ньому зазначено, що заявниця вселилася в квартиру після смерті доньки, а в судовому засіданні заявниця пояснила, що почала проживала там за 2 роки до її смерті. Крім того, наявність на руках оригіналу правовстановлюючого документу не є достатнім доказом вступу в управління та володіння спадковим майном, а утримання майна не підтверджено жодними належними доказами. Вважає, що в цій справі наявний спір про право між заявницею та Кропивницькою міською радою.

Вислухавши заявницю, її представника та представника заінтересованої особи, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи, метою звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини є подальше оформлення прав на спадкове майно після смерті доньки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно зі ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст.21 цього Кодексу.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

Доказом вступу в управління або володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконкому місцевої ради про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, довідки про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі, оплачувались комунальні послуги, запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, державного акту про право приватної власності на землю тощо.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У такому порядку суди повинні розглядати, зокрема, факти прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст.315 ЦПК України, не є вичерпним.

Частиною 6 ст.294 ЦПК України встановлено, що у разі, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У цій справі заявниця просила встановити факт прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - 1/5 частиною квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Заявлені нею вимоги пов`язані з подальшим оформленням прав на спадкове майно після смерті доньки.

Оскільки після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, жоден зі спадкоємців не прийняв спадщини, тому, на підставі ч.3 ст.524 ЦК УРСР, судом за клопотанням представника заявниці до участі в цій справі залучено в якості заінтересованої особи Кропивницьку міську раду - за місцем знаходження нерухомого спадкового майна, оскільки рішення в справі може вплинути на її права та обов`язки.

В судовому засіданні представник Кропивницької міської ради заперечувала проти задоволення заяви, вказуючи на існування спору про право.

З`ясовуючи питання, чи дійсно в цій справі має місце спір про право, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.3 ст.524 ЦК Української РСР у разі, якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден зі спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування; 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави (ч.1-3 ст.555 ЦК УРСР).

У ЦК УРСР законодавець передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених п.1-5 ч.1 ст.555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися. Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою в силу закону. Тобто, держава з моменту відкриття спадщини набувала право власності на спадкове майно.

Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі №671/22/19.

За таких обставин, оскільки до відносин в цій справі підлягають застосуванню норми матеріального закону, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР, тому відповідно до ст.524, 555 ЦК УРСР спадкове майно у вигляді 1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлій ОСОБА_2 , за правом спадкоємства перейшло до держави.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 вказано, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Під спором про право в окремому провадженні необхідно розуміти конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

З урахуванням того, що частиною 1 ст.555 ЦК УРСР закріплювався автоматичний перехід спадщини до держави, спадкове майно ОСОБА_2 , в даному випадку, за правом спадкоємства перейшло до держави і в судовому засіданні представник заінтересованої особи заперечувала існування у заявниці права на спадкування цього майна, тому суд дійшов висновку про наявність спору про право щодо спадкового майна.

При цьому, представник заінтересованої особи ставила під сумнів факт прийняття заявницею спадщини після смерті доньки, оскільки заявницею не надано достатніх доказів, які б свідчили про її вступ у фактичне володіння та управління спадковим майном.

В свою чергу, заявниця та її представник вказують на достатність наданих ними доказів на підтвердження факту прийняття спадщини.

Враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено, що має місце спір про право на спадкування, і за таких обставин факт прийняття спадщини не може бути встановлений за правилами окремого провадження, тому на підставі ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України заяву необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши заявниці право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», в якій зазначено, що сплачена сума судового збору повертаються за ухвалою суду, зокрема і у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), тому заявниці необхідно повернути сплачений нею на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.258, 260, 261, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що така справа підлягає розгляду на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп, сплачений відповідно до квитанції №4449-0136-0484-8595 від 27.09.2024 у АТ «Таскомбанк».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 21.03.2025.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва