С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6033/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

20 березня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

ІІ. Описова частина

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Свої вимоги Позивачка мотивує тим, що від шлюбу з Відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_5 .

Як зазначає Позивачка, після розірвання у 2015 році шлюбу з Відповідачем їх діти залишилися проживати разом з нею, а батько проживає окремо, матеріально не допомагав. У зв`язку з цим вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, і на підставі виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва з 31.03.2015 на її користь стягувалися аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку.

Позивачка вказує, що після досягнення повноліття молодший син продовжує навчання у Спеціалізованій школі №18 Дніпровського району м. Києва у 11-А класі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Крім того, як зазначає Позивачка, ОСОБА_6 має інвалідність з дитинства (за слухом), а тому потребує додаткових витрат на обстеження та лікування.

Враховуючи такі обставини Позивачка просить стягнути з Відповідача, який на її думку має можливість надавати допомогу, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від його доходів щомісяця.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

ІІІ. Мотивувальна частина

Всебічно з`ясувавши обставини, на які Позивачка посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з наявною у справі копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з довідки №102 від 09.09.2024 ОСОБА_3 навчається в 11-А класі в Спеціалізованій школі №18 Дніпровського району м. Києва і не перебуває на повному державному утриманні. Буде продовжувати навчання в освітньому закладі до 31 травня 2026 року (сімейна форма навчання).

Враховуючи, що ОСОБА_2 у зв`язку з навчанням не має можливості працювати та, відповідно, забезпечувати себе матеріально, суд приходить до висновку про те, що він потребує матеріальної допомоги.

В той же час обов`язковою умовою для стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є не тільки сам факт такого навчання і потреби у такій допомозі, а і наявність можливості у батьків таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 7 статті 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачка та її представник адвокат Кучеренко О.П. залишили поза своєю увагою такий елемент предмету доказування у даній категорії справ як майновий стан Відповідача. Нею не подано жодного доказу в підтвердження такого матеріального стану Відповідача, який би дозволив йому сплачувати аліменти на користь Позивачки. Водночас, надана Позивачкою копія довідки №743 від 27.12.2010 про те, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УПФУ Жовтневого району як особа з інвалідністю та отримує пенсію в розмірі 1318,62 гривень навпаки, свідчить про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу.

Справа протягом тривалого часу перебувала у провадженні суду, проте ані про долучення/витребування будь-яких доказів щодо розміру заробітку, наявності майна у Відповідача, його витрат, ані про їх витребування від будь-яких осіб Позивачка (її представник) не потурбувалася, наслідком чого є висновок про недостатню обгрунтованість заявлених вимог.

У зв`язку з викладеним, сукупність досліджених та вивчених судом доказів не дає підстав для висновку про наявність у ОСОБА_2 можливості надавати своїй донці матеріальну допомогу на період її навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини відмовити.

2.Судові витрати у вигляду судового збору покласти на державу.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: