Унікальний номер справи 361/5430/23
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/8919/2025
Головуючий у суді першої інстанції А.Г. Радзівіл
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

21 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., Шкоріна О.І., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2025 занесену до протоколу про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції у справі за позовом Раньова Георгія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини,

установив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2025 занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання ОСОБА_4 про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції.

Не погоджуючись з ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2025 занесеною до протоколу судового засідання ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2025 занесену до протоколу судового засідання про задоволення клопотання ОСОБА_4 про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України визначений перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. В цьому переліку відсутні ухвали про задоволення клопотання про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин у прийнятті до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2025 занесену до протоколу судового засідання про задоволення клопотання ОСОБА_4 про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції необхідно відмовити.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2025 занесена до протоколу судового засідання про задоволення клопотання ОСОБА_4 про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції підлягає поверненню заявнику.

Роз`яснити відповідачу та її представнику Кожиній Т.В., що заперечення на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2025 занесену до протоколу судового засідання про задоволення клопотання ОСОБА_4 про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції можуть бути викладені у апеляційній скарзі на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, у разі їхньої незгоди із ухваленням судовим рішенням по суті позову.

Керуючись ст. ст. 352, 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у прийнятті до розгляду та повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2025 занесену до протоколу судового засідання про задоволення клопотання ОСОБА_4 про заслуховування думки дитини в режимі відеоконференції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання суддями.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна