ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/4798/24

Головуючий у першій інстанції Хоменко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/454/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафієва О.К., Мамонової О.Є.,

з участю секретаря: Шапко В.М.,

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал».

Оскаржується заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року, суддя Хоменко Л.В., місце ухвалення рішення місто Чернігів.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №726596515 від 22.10.2021 у розмірі 29 708.40 грн та судові витрати в розмірі 8 422 грн 40 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №726596515 за яким кредитодавець зобов`язався надати позивачу кредит на суму 7 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового паролю ідентифікатору. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 22.10.2021 перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 7 000,00 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 .

28.11.2018 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (дія якого згідно додаткових угод подовжено до 31.12.2024), відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №726596515 від 22.10.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №166 від 28.12.2021.

05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №05/0820-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №726596515 від 22.10.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023.

В подальшому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали ряд додаткових угод №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишилися без змін.

30.09.2024 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №3009/24, у відповідності до умов якого до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №726596515 від 22.10.2021, що підтверджується реєстром боржників до Договору факторингу №3009/24 від 30.09.2024 на загальну суму 29 708.40 грн.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов`язань позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Юніт Капітал» просить оскаржуване заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що заочне рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 постійно продовжувався укладенням додаткових угод до договору.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що предметом Договору факторингу№28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №166 від 28.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. Таким чином, Договір факторингу№28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2022.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що з урахуванням визначених строків Договору факторингу№28/1118-01 від 28.11.2018, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги перейшло до позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 22.10.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії №726596515 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000,00 гривень (а.с.13 зворот-16).

Договір кредитної лінії №726596515 від 22.10.2021 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV2S34W було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів; одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 22.10.2021 о 11:41:01 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

22.10.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було перераховано грошові кошти в сумі 7 000,00 гривень на платіжну карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с.35).

Відповідно до умов договору кредитної лінії №726596515 від 22.10.2021 первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого для надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит; після закінчення строку кредитування 2.98% від суми кредиту за день.

Згідно з довідками, наданими позивачем, розмір кредитної заборгованості визначений за період з 22 жовтня 2021 року по 18 лютого 2022 року. Правильність цього розрахунку не спростована.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с.38-41).

В подальшому між товариствами неодноразово укладалися додаткові угоди до договору факторингу, згідно з якими строк договору був продовжений до 31 грудня 2024 року, а 28 грудня 2021 року до фактора перейшло право вимоги до відповідача по справі ( а.с. 44-54).

05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 (а.с.55-57).

03.08.2021 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткову угоду №2, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.60), а 30.12.2022 укладеного додаткову угоду №3, згідно з якою строк дії договору продовжено до 30.12.2024 (а.с.61).

31 липня 2023 року до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача по справі ( а.с.62).

30 вересня 2024 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 3009/24, а до позивача перейшло право вимоги до відповідача( а.с.64-69).

Згідно з умовами укладених договорів факторингу право вимоги до фактора переходить в день підписання сторонами реєстру прав вимоги.

Між сторонами виник спір з приводу неповернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до чч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності дост.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №726596515, оскільки кредитний договір був укладений 22.10.2021, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто по хронології задовго до укладення кредитного договору.

Колегія апеляційного суду не погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог/.

Встановлено, що на час укладення Договору факторингу від 28.11.2018 сторонами було досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки Пунктами 1.3., 2.1 зазначеного Договору факторингу передбачено, що «Право вимоги означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.».

Аналогічна згода була досягнута в Договорі факторингу від 05.08.2020 № 05/0820-01 п.1.3., Договорі факторингу від 30.09.2024 №3009/24 п.1.1.

Таким чином, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №26596515 від 22.10.2021.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

З урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 6 056 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з приписами ст.137 ЦПК України розмір гонорару адвоката визначається договором про надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду позову судом першої інстанції ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» надало: копію Договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01.10.2024 (а.с.76-77), копію погодження вартості послуг ( а.с. 77 зворот), копію Додаткової Угоди №14 до Договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01.10.2024 (а.с.78-79), копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2024 на суму 6 000.00 грн (а.с.80), копію довіреності від 02.10.2024 (а.с.82); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012 (а.с.810).

Вартість витрат на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6 000 грн. підтверджується протоколом погодження вартості послуг та актом прийому-передачі наданих послуг ( а.с. 77 зворот, 80).

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просило стягнути витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 6 000.00 грн.

З протоколу погодження вартості послуг вбачається, що вартість послуг на правову допомогу при складанні апеляційної скарги становить 1 година 3 000 грн. Проте, суду не надано доказів на підтвердження скільки часу було витрачено на складання апеляційної скарги, що унеможивлює визначити розмір витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» - задовольнити частково.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, юридична адреса: вул.Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, м.Київ, 01024) 29 708 (двадцять дев`ять тисяч сімсот вісім) гривень 40 коп. заборгованості за Договором кредитної лінії № 726596515 від 22 жовтня 2021 року, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 000 грн 00 коп., заборгованість за процентами 22 708 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, юридична адреса: вул.Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, м.Київ, 01024) 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 коп. у відшкодування судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, 6 000 (шіст тисяч) гривень 00 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: