Справа № 489/7523/24
Провадження № 2/489/416/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

представника позивача ТОВ «Твій Газзбут» - адвоката Севастьянова М.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рябової Г.В., яка приймає участь у розгляді справі в режимі відеоконференції,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди,

встановив:

У вересні 2024 року ТОВ «Твій Газзбут» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди у сумі 368 804,82 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що ОСОБА_1 з 29.07.2022 працювала у позивача на посаді менеджера з продажів малого та середнього бізнесу у відділі продажів юридичним особам Миколаївського регіону. Згідно з функціональними обов`язками вона мала вільний доступ до інформації, що становить комерційну таємницю, а саме щодо переліку юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у яких товариство є постачальником природного газу, обсягів та ціни за цими договорами, контактної інформації по контрагентам та ін. Відповідачем було підписано зобов`язання нерозголошення відомостей, що становлять конфіденційну інформацію та корпоративну таємницю ТОВ «Твій Газзбут», згідно якої вона була ознайомлена з переліком відомостей, що становлять конфіденційну інформацію та комерційну таємницю, з Положенням та зобов`язалась не розголошувати їх та не використовувати з вигодою для себе та третіх осіб протягом п`яти років після звільнення. 24.07.2024 ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади за згодою сторін. 30.08.2024 на адресу ТОВ «Твій Газзбут» надійшов лист від ОСОБА_1 з заявами від споживачів товариства про заміну постачальника. Згідно наданих заяв раптове бажання змінити постачальника виникло у 39 споживачів. Отже, менше ніж через місяць після звільнення відповідачем використано інформацію, що становить комерційну таємницю позивача, та яка стала їй відома під час роботи у ТОВ «Твій Газзбут» для отримання вигоди для себе та нового роботодавця. Між усіма вказаними споживачами та ТОВ «Твій Газзбут» було укладено договори про постачання природного газу для потреб не побутових споживачів. Маючи інформацію з обмеженим доступом про контрагентів позивача та умови співпраці між ними, ОСОБА_1 використала їх для налагодження ділових стосунків з її новим роботодавцем, що призвело до недоотримання позивачем доходів. Висновок позивача про розголошення зазначеної інформації саме відповідачем ґрунтується на тому, що вона в силу виконання своїх функціональних обов`язків мала доступ до відомостей, що становлять комерційну таємницю. При цьому роботодавець відповідача такого доступу не мав та не міг використати інформацію про споживачів ТОВ «Твій Газзбут» та про умови їх співробітництва.

Посилаючись на викладене, ТОВ «Твій Газзбут» звернулось із даним позовом до суду.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2024 позовну заяву ТОВ «Твій Газзбут» залишено без руху.

Після усунення представником позивача недоліків позовної заяви, ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі.

30.10.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Рябової Г.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що факт ознайомлення ОСОБА_1 із зобов`язанням про нерозголошення свідчить лише про повідомлення їй переліку інформації з обмеженим доступом, але не свідчить про надання їй доступу до такої інформації. Вважає, що до категорії комерційної таємниці не може відноситись інформація, яка є легкодоступною для певного кола осіб. До такої, на її переконання, не відноситься інформація про комерційних споживачів природного газу та їх контакти, яку можна придбати в мережі інтернет або отримати у вільному доступі. На переконання представника відповідача,в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження доступу Цурман Т.М. до конфіденційної інформації клієнтів ТОВ «Твій Газзбут», її розповсюдження будь-яким чином або використання в інтересах третіх осіб. Не зазначено, яким чином така інформація їй начебто передавалась, у якому вигляді зберігалась, тощо. Твердження позивача про те, що «раптове бажання» вказаного ним переліку споживачів змінити постачальника обумовлене не діями відповідача, а ставленням даного товариства до своїх клієнтів, нав`язливим пропонуванням непотрібних їм послуг, неналежним спілкуванням менеджерів зі споживачами, ціновою політикою такого товариства, тощо, що підтверджується поясненнями самих клієнтів. Оповіщення потенційних споживачів про запропоновані їм умови отримання послуг зі споживання природного газу входить до безпосередніх обов`язків відповідача як на теперішньому місці роботи, так і на попередньому ТОВ «Твій Газзбут». Вважає, що причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та припиненням отримання послуг визначеними позивачем споживачами у нього відсутній. Окремо зазначала, що наданий позивачем розрахунок начебто упущеної ним вигоди, сумнівний, оскільки містить різницю в ціні газу від 8 копійок до 21 гривні 11 копійок та ґрунтується на додаткових угодах, частина з яких не підписана споживачами. Також у вказаному розрахунку не повинен братись до уваги ПДВ. Також представник відповідача у поданому відзиві просила суд стягнути з позивача понесені ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

10.12.2024 від представника позивача Коваленко О.Г. надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважала доводи відповідача проти позову безпідставними та заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу неспівмірним заявленому позову.

Протокольно судом поновлено строк на подачу відповіді на відзив.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.11.2024 представник відповідача Рябова Г.В. приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2024 відповідач ОСОБА_1 приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 10.12.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про забезпечення судових витрат у справі.

У відповідності до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Твій Газзбут» адвокат Севастьянов М.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, а у разі задоволення позову зменшити витрати на правничу допомогу, які на думку представника позивача, є явно завищеними, про що ним подано відповідне клопотання суду 20.03.2025.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Рябова Г.В., яка приймає участь у розгляді справі в режимі відеоконференції, в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу від 29.07.2022 № 86-ОС ОСОБА_1 прийнято на посаду менеджера з продажів малого та середнього бізнесу відділу продажів юрособам Миколаївського р-ну ТОВ «Твій Газзбут» з 01.08.2022 (а.с. 7, т. 1).

Згідно посадової інструкції менеджеру з продажів малого та середнього бізнесу ТОВ «Твій Газзбут», з якою 01.08.2022 була ознайомлена ОСОБА_1 , визначено наступні функціональні обов`язки: пошук та залучення нових клієнтів на постачання природного газу та електроенергії; ведення переговорів, організація та проведення зустрічей з потенційними та діючими клієнтами, презентація продуктів компанії; укладення договорів; утримання та крос-продажі діючим клієнтам портфелю; формування комерційної пропозиції згідно потреби клієнта; супровід діючих клієнтів (щомісячно); узгодження умов постачання на місяць (ціна та графік оплати) та укладення додаткових угод; отримання заявки з обсягами намісять постачання із зазначенням планових щодобових обсягів споживання; укладення актів прийому-передачі; контроль виконання умов договору (щоденно); подача номінацій та реномінацій згідно заявою клієнта; контроль графіків оплат та збір дебіторської заборгованості (а.с. 14, зворотня сторона, т. 1).

29.07.2022 ОСОБА_1 було підписано зобов`язання по нерозголошення відомостей, що становлять конфіденційну та комерційну таємницю в ТОВ «Твій Газзбут», відповідно до якого виконання обов`язків за займаною нею посадою менеджера з продажів малого та середнього бізнесу передбачає доступ конфіденційної інформації та комерційної таємниці, в зв`язку з чим у період роботи в ТОВ «Твій Газзбут» та після звільнення з нього зобов`язалась: не розголошувати та не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб відомості, що становлять конфіденційну інформацію та комерційну таємницю, які стануть відомі їй при виконанні службових обов`язків; у випадку її звільнення всі носії інформації, що є конфіденційною інформацією та комерційною таємницею (рукописи, чернетки, креслення, магнітні стрічки, фотокартки, диски, дискети, роздруківки на принтері, кіно-, фотонегативи і позитиви та ін.), що знаходились у її розпорядженні у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків під час роботи в товаристві, передати своєму керівнику; з Положенням про забезпечення захисту конфіденційної інформації та комерційної таємниці Товариства ознайомлена; це зобов`язання залишається чинним після припинення виконання нею покладених на неї обов`язків протягом 5 років, крім випадків, установлених законом (а.с. 233, т. 1).

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Твій Газзбут» посилається на Положення про інформацію з обмеженим доступом, затверджене наказом товариства № 8-ОР від 21.04.2022, копію якого долучено до позовної зави (а.с. 234-238). Згідно додатку № 1 до даного наказу до складу відомостей, що становить комерційну таємницю, належать, зокрема: бази даних клієнтів та відомості про контрагентів Товариства; умови та зміст контрактів, договорів, угод; узагальнена інформація про контрагентів, в тому числі потенційних.

Натомість зі змісту зобов`язання про нерозголошення відомостей, підписаного відповідачем, вбачається, що вона була ознайомлена із Положенням про забезпечення захисту конфіденційної інформації та комерційної таємниці.

Згідно п. 8.1 зазначеного положення працівник не має права передавати свої логін та пароль третім особам, несе повну відповідальність за їх збереження, самостійно вибираючи спосіб зберігання.

Згідно наказу ТОВ «Твій Газзбут» від 24.07.2024 № 209-ОС ОСОБА_1 , менеджера з продажів малого та середнього бізнесу відділу продажів клієнтам малого та середнього бізнесу, Сумського регіону, комерційного департаменту, звільнено за угодою сторін (а.с. 8, т. 1).

30.08.2024 на адресу ТОВ «Твій Газзбут» надійшов лист від ОСОБА_1 із заявами від тридцяти дев`яти споживачів Товариства про заміну постачальника (а.с. 11, т. 1). Вказану обставину сторони по справі не заперечують.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Твій Газзбут» посилається на те, що розірвання договорів із ним вказаними споживачами відбулось внаслідок розголошення відомостей, що містять комерційну таємницю, відповідачем ОСОБА_1 своєму новому роботодавцю.

На підтвердження наявності договірних відносин ТОВ «Твій Газзбут» зі вказаними споживачами позивачем до матеріалів справи долучено копії договорів про постачання природного газу для потреб не побутових споживачів та додаткових угод до них (а.с. 15-232, т. 1).

У позовній заяві ТОВ «Твій Газзбут» вказує на те, що у зв`язку з недодержанням відповідачем ОСОБА_1 законодавства щодо нерозголошення інформації, що містить комерційну таємницю, позивачу було спричинено збитки у вигляді неотриманої вигоди в сумі 368 804,82 грн. (а.с. 13-14, т. 1).

Спростовуючи вимоги позивача, відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що підставами для відмови споживачів від надання послуг постачання природного газу ТОВ «Твій Газзбут» було не розголошення будь-яких відомостей відповідачем, а зміна умов постачання природного газу позивачем та обурлива поведінка його співробітників (вимога попередньої оплати вартості природного газу на рік вперед; відсутність менеджерів у м. Миколаєві, тощо). На підтвердження вказаної обставини до матеріалів справи долучено відповіді частини споживачів на запити представника відповідача (а.с. 19-43, т. 2).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання.

Відповідно до положень ст. 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Господарського кодексу України встановлено, що відомості, пов`язані з виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою та іншою діяльністю суб`єкта господарювання, що не є державною таємницею, розголошення яких може завдати шкоди інтересам суб`єкта господарювання, можуть бути визнані його комерційною таємницею. Склад і обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, спосіб їх захисту визначаються суб`єктом господарювання відповідно до закону.

Розголошенням комерційної таємниці є ознайомлення іншої особи без згоди особи, уповноваженої на те, з відомостями, що відповідно до закону становлять комерційну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені у встановленому порядку або стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, якщо це завдало чи могло завдати шкоди суб`єкту господарювання. За неправомірне збирання, розголошення або використання відомостей, що є комерційною таємницею, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 3, 6 ст. 36 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 505 Цивільного кодексу України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Тобто, визначення «комерційна таємниця» включає в себе тільки відомості та інформацію, яка не є легкодоступною для певних категорій осіб.

Дані ознаки комерційної таємниці є істотними, необхідними та невіддільними. Конфіденційність комерційної таємниці полягає в тому, що інформація, яка становить комерційну таємницю, в цілому чи в певній формі та сукупності її складових має бути невідомою та не бути легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить. Комерційну цінність інформації, яка становить комерційну таємницю, розуміють таким чином, що її використання надає володільцю інформації певні економічні переваги в силу того, що його конкуренти або інші особи такою інформацією в цілому чи в певній формі та сукупності її складових не володіють.

Верховний Суд при розгляді справи № 910/1759/19 23.11.2020 дійшов висновку про те, що комерційна таємниця включає в себе тільки відомості та інформацію, які, в цілому чи певній формі та сукупності її складових, не є легкодоступними для певних категорій осіб.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що на переконання ТОВ «Твій Газзбут», відповідачем ОСОБА_1 було розголошено її новому роботодавцю відомості про контрагентів товариства. Разом з тим, відповідач зазначає про те, що інформація про не побутових споживачів природного газу як суб`єктів господарювання міститься в загальному доступі в мережі інтернет, як на державних порталах так і в комерційних базах, на яких за оплату можна отримати каталоги підприємств, які включають в себе дані про найменування підприємства, КВЕД, юридичну та фактичну адресу, номери телефонів, тощо, на підтвердження чого надає скрін-шоти відповідних сайтів (а.с. 10-14, т. 2).

Враховуючи викладене, інформація про споживачів ТОВ «Твій Газзбут», а саме щодо їх найменування, адрес та номерів засобів зв`язку не є інформацію з обмеженим доступом, яка не може бути отримана третіми особами.

Крім того, в матеріалах справи відсутні достовірні та неспростовні докази того, що ОСОБА_1 дійсно було розголошено будь-які відомості про споживачів ТОВ «Твій Газзбут» третім особам. Окрім викладеного, не встановлено, які саме відомості та коли були розголошені, щодо яких споживачів, на користь яких осіб, тощо. Сам по собі факт направлення саме відповідачем заяв споживачів про зміну постачальника природного газу не свідчить про розголошення персональних даних таких споживачів третім особам.

Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який має довести, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає.

Згідно з частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, чч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача.

Всупереч вищезазначеного ТОВ «Твій Газзбут» не надано достатніх, достовірних та неспростовних доказів на підтвердження того, що відповідачем ОСОБА_1 було розголошено відомості, які становлять комерційну таємницю, не встановлено, в чому саме полягали такі відомості, на користь кого вони були розголошені, тощо. Такі твердження позивача, на переконання суду, є припущенням, яке не може бути підставою для задоволення позову. Крім того, необґрунтованими є твердження позивача про те, що внаслідок будь-яких дій зі сторони ОСОБА_1 йому було завдано матеріальних збитків, не надано достовірного розрахунку таких збитків, не підтверджено реальність можливості отримання вказаних коштів.

Враховуючи викладене, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, керуючись принципами змагальності, диспозитивності цивільного судочинства та верховенства права, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

Наведені норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Рябовою Г.В. надано суду:

- копію договору про надання правової допомоги від 27.09.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Рябовою Г.В., ;

- копію додатку № 1 від 15.10.2024 до договору про надання правової допомоги;

- копію акту наданих послуг від 19.02.2025, укладеного між адвокатом Рябовою Г.В. та ОСОБА_1 ;

- копію опису наданих послуг від 19.02.2025;

- копію квитанції про оплату відповідачем адвокату Рябовій Г.В. за надання правничої допомоги 40 000,00 грн. (а.с.102);

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що розмір витрат ОСОБА_1 на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 40 000,00 грн., що підтверджується вищепереліченими доказами.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що в задоволенні позову відмовлено, тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника відповідача у судових засіданнях при розгляді даної справи (два судових засідання), виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі обґрунтовані, проте підлягають частковому задоволенню в розмірі 20 000,00 грн., які підлягають стягненню з позивача ТОВ «Твій Газзбут».

Керуючись ст. ст. 2-13, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Судові витрати у вигляді сплати судового збору у вказаній справі покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут», , адреса: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 21.03.2025.

Суддя Г.А.Микульшина