Справа № 243/9437/24
Провадження № 2/243/172/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2024 року ОСОБА_3 , діючи на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка та батька ОСОБА_4 :

-на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею - 103,8 кв.м., житловою площею 41,00 кв.м; літня кухня літ. Б; сарай літ. В; погріб літ. Г; вбиральню літ. Д; душ літ. Ж; сарай літ. З; сарай літ. Е;

-на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м; сарай, літня кухня літ. Б; вбиральня, душ літ. Г; альтанка літ. Д; навіс літ. Ж; колодязь №1, огорожа №2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , чоловік позивача ОСОБА_1 , батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок згідно технічному паспорту побудовано до 5 серпня 1992 року, тому вважається введеним в експлуатацію, самочинно збудовані будівлі та споруди відсутні, технічний паспорт зареєстровано в Реєстрі будівельної діяльності 21 червня 2024 року. Право власності на будинок при житті спадкодавця не зареєстровано. Будівництво житлового будинку здійснене на земельній ділянці, наданій під будівництво, на підставі рішення виконкому Слов`янської районної ради депутатів трудящих №185 від 12 червня 1974, договору забудови від 15 липня 1974, який в БТІ не було зареєстровано.

Крім того, до спадкової маси увійшов житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 5 липня 2008 року державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори. Після отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок, ОСОБА_4 право власності на нього не зареєстрував.

На час відкриття спадщини позивачі постійно проживали разом із спадкодавцем, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. 02 жовтня 2024 року позивачі звернулись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2024 року позивачам відмовлено у вчинені нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на вказані житлові будинки. Без цих документів право власності позивачів на будинки не визнається, вони позбавлені можливості зареєструвати будинки. З наведених підстав позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності на частку вказаних будинків в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 26.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання.

У встановлений судом строк представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності відповідно до вимог чинного законодавства України, копію рішення направити на адресу відповідача.

Ухвалою суду від 04.02.2025 підготовче провадження у справі закінчено, розгляд справи призначено на 20 березня 2025 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно відомостям з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 .

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 24 грудня 2007 року виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району. При житті ОСОБА_5 залишила заповіт, яким вказаний вище житловий будинок заповідала ОСОБА_4 .

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25 липня 2008 року державним нотаріусом Другої слов`янською державною нотаріальною конторою, встановлено, що після смерті ОСОБА_5 вказаний житловий будинок успадкував ОСОБА_4 .

Право власності на зазначений житловий будинок за ОСОБА_4 в установленому законом порядку не зареєстровано.

Довідкою Слов`янської міської військової адміністрації від 17 липня 2024 року встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року не зареєстровано.

Земельна ділянка для будівництва вказаного житлового будинку по АДРЕСА_3 виділена ОСОБА_4 рішенням Слов`янської районної ради від 12 червня 1974 року №185; будинок побудований на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки АДРЕСА_3 для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, укладеного 15 липня 1974 р. між виконкомом Слов`янської районної ради Донецької області і забудовником ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 22 вересня 1973 року Билбасівською селищною радою ЗАГС Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 1973 року.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 17 травня 1991 року Билбасівським відділом ЗАГС Слов`янського райвиконкому, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком в свідоцтві зазначений ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_1 .

Копією свідоцтва про шлюб, виданого 17 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , прийнявши прізвище чоловіка ОСОБА_8 .

Копією свідоцтва про смерть, виданого 17 листопада 2009 року виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 заповіту не залишив, в зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом.

За положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_1 та дочка - ОСОБА_2 .

Статтями 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2010 року спадкоємець першої черги дружина померлого - ОСОБА_1 звернулась в Другу слов`янську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Копією домової книги встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані спадкодавець ОСОБА_4 , а також його дружина - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. ст. 1268, 1269 ЦК України позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину.

02 жовтня 2024 року позивачі звернулись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житлові будинки, зазначені в позовній заяві.

Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2024 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житлові будинки, зазначені в позовній заяві, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на вказані житлові будинки.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступне законодавство.

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності, за статтею 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Таким чином, визнати право власності на успадковане майно, а також захистити своє право власності на нього позивач може лише в судовому порядку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 02 вересня 2021 року (справа № 227/3750/19).

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на житлове територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 успадкував після смерті власника ОСОБА_5 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак в установленому законом порядку не зареєстрував його. Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 побудував на земельній ділянці, відведеній йому рішенням Слов`янської районної ради від 12 червня 1974 року, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, укладеного 15 липня 1974 року між виконкомом Слов`янської районної ради Донецької області і забудовником.

Суд приймає до уваги, що позивачі отримали відмову нотаріуса в оформленні права власності на вказані житлові будинки в порядку спадкування за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Отже, у позивачів відсутня можливість оформити в нотаріальному порядку своє право власності на житлові будинки, які станом на день смерті ОСОБА_4 належали саме йому. Вказане є підставою для визнання за позивачами права власності на спірні житлові будинки в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 316, 321, 328, 392, 1217, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право приватної власності на частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею - 103,8 кв.м., житловою площею 41,00 кв.м; літня кухня літ. Б; сарай літ. В; погріб літ. Г; вбиральню літ. Д; душ літ. Ж; сарай літ. З; сарай літ. Е, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право приватної власності на житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м; сарай, літня кухня літ. Б; вбиральня, душ літ. Г; альтанка літ. Д; навіс літ. Ж; колодязь №1, огорожа №2, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право приватної власності на частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею - 103,8 кв.м., житловою площею 41,00 кв.м; літня кухня літ. Б; сарай літ. В; погріб літ. Г; вбиральню літ. Д; душ літ. Ж; сарай літ. З; сарай літ. Е, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право приватної власності на житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м; сарай, літня кухня літ. Б; вбиральня, душ літ. Г; альтанка літ. Д; навіс літ. Ж; колодязь №1, огорожа №2, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.О. Соловйова