СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3513/25
ун. № 759/5311/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана 26 лютого 2025 року, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 13.03.2025.

Дослідивши позовну заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

До відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), чи підсудна справа цьому суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частини перша, четверта статті 44 ЦПК України).

У постанові від 03 червня 2020 року у справі № 318/89/18 Верховний Суд зазначив, що зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисливим або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах.

Зловживання процесуальними правами ґрунтується на недотриманні принципу добросовісності.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Складовими цього принципу в цивільному судочинстві є: заборона зловживання процесуальними правами; вимога добросовісного виконання процесуальних обов`язків; процесуальний естопель або доктрина заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium); заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (введення суду в оману, використання втрачених процесуальних можливостей).

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Зловживання процесуальними правами також характеризується формальним, непропорційним використанням процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісністю дій, умисним характером, завідомою несумлінністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3 028,00 гривень.

Отже, максимальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 15 140,00 гривень.

Предметом цього позову є вимоги про стягнення з відповідачки боргу за договором позики з порукою в сумі 192 000,00 доларів США.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання цього позову, становить 15 140,00 гривень.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

До позовної заяви ОСОБА_1 долучила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на її ім`я Пенсійним фондом України 29.03.2018; вид пенсії по інвалідності, 2 група, інвалідність з дитинства.

Також до позовної заяви ОСОБА_1 додала:

- договір позики з порукою від 20.09.2015, укладений між ОСОБА_5 (позикодавцем) та ОСОБА_2 (позичальницею) і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (поручителями);

- договір відступлення права вимоги (цесії), укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , за умовами якого ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_1 прийняла право вимоги за договором позики з порукою від 20.09.2015 до ОСОБА_2 ; ціна вказаного договору в ньому не зазначена.

Окрім того, за відкритими даними з офіційного вебпорталу судової влади України в мережі Інтернет суддя встановив, що ОСОБА_5 неодноразово звертався до Святошинського районного суду міста Києва з позовами:

- 15 жовтня 2024 року з позовом до ОСОБА_2 (справа № 759/21508/24, головуюча суддя Петренко Н.О.) позовна заява повернута 17.12.2024, у зв`язку з відсутністю доказів звільнення позивача від сплати судового збору;

- 18 жовтня 2024 року з позовом до ОСОБА_2 (справа № 759/21853/24, головуючий суддя Ключник А.С.) позовна заява повернута 21.10.2024, оскільки не підписана позивачем;

- 11 листопада 2024 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (справа № 759/23923/24, головуюча суддя Петренко Н.О.) позовна заява повернута 27.12.2024, у зв`язку з відсутністю доказів звільнення позивача від сплати судового збору;

- 14 листопада 2024 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (справа № 759/24311/24, головуюча суддя Твердохліб Ю.О.) позовна заява повернута 14.01.2025, у зв`язку з відсутністю доказів звільнення позивача від сплати судового збору;

- 19 листопада 2024 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (справа № 759/24754/24, головуюча суддя Бабич Н.Д.) позовна заява повернута 09.01.2025, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору;

- 27 листопада 2024 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (справа № 759/25379/24, головуюча суддя Горбенко Н.О.) позовна заява повернута 04.12.2024, у зв`язку з тим, що у справі № 759/24311/24 ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду ще не постановлена та у зв`язку зі зловживанням позивачем процесуальними правами;

- 19 листопада 2024 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (справа № 759/26096/24, головуючий суддя Ключник А.С.) позовна заява направлена за підсудністю до Фрунзенського районного суду міста Харкова 18.12.2024. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 03.02.2025 позовна заява залишена без руху у зв`язку з відсутністю доказів звільнення позивача від сплати судового збору.

Отже, після семи невдалих звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з порукою, 26 лютого 2025 року ОСОБА_5 відступив право вимоги за вказаним договором ОСОБА_1 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, яка, своєю чергою, на другий день після набуття права вимоги звернулася до суду з цим позовом.

Сукупність наведених обставин дозволяє виснувати, що заміна сторони в договорі позики з порукою відбулася з метою ухилення від сплати судового збору за подання цього позову в максимально передбаченому законом розмірі. Така недобросовісна поведінка ОСОБА_5 і ОСОБА_1 вочевидь суперечить завданню цивільного судочинства.

Згідно із ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 44, 177, 185, 258, 260, 261, 353-355ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу повернути позивачці.

Копію ухвали направити позивачці разом з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко