ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5560/24
Провадження № 2/362/627/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №501353654 у розмірі 56 614,75 грн. та суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.08.2021 року відповідач та АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», уклали угоду про надання споживчого кредиту №501353654, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, передбачені договором. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в результаті чого, станом на 22.01.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 56 614,75 грн., з яких: 37 419,05 грн. заборгованість по тілу кредиту, 8 179,43 грн. заборгованість по відсотках, 11 016,27 грн. заборгованість по комісії.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 91).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 120).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового розгляду за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує (а.с. 123-124).

ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації (а.с. 94, 104, 108, 112), та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 102), правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до оферти на укладення угоди про надання кредиту №501353654 від 28.08.2021 року, ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту. Підставою для укладення угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між відповідачем та банком (а.с 10-12).

Згідно даної оферти, умовами споживчого кредиту є: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 20 000 ,00 грн., зі сплатою 39,99% річних (тип ставки фіксована, яка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди); строк кредиту - 12 місяців.

У п.2 та п.3 вказаної Оферти зазначено, що дата повернення кредиту 28.08.2022 року, для повернення заборгованості за Угодою ОСОБА_1 запропонувала використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку; кредит надається позичальнику для власних потреб, розмір 43 000,00 грн.; спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».

Оферту Відповідачем підписано електронним підписом.

Відповідно до акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №248.501353654, АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про надання кредиту №501353654 від 28.08.2021 року на умовах, зазначених в оферті. Підставою для укладення угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 18-19).

28.08.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту, акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту, які в сукупності становлять кредитний договір №501353654 від 28.08.2021 року, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала від банку кредит в розмірі 20 000,00 грн., що також підтверджується меморіальним ордером №504436426 від 28.08.2021 року (а.с. 33).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором №501353654 від 28.08.2021 року, станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитом становить 56 614,75 грн., з яких: 37 419,05 грн. заборгованість по тілу кредиту, 8 179,43 грн. заборгованість по відсотках, 11 016,27 грн. заборгованість по комісії (а.с. 32).

Судом досліджено виписку по рахунку за період з 28.08.2021 року по 22.01.2023 року, відкритому на ім`я відповідача, з якої вбачається, що відповідач періодично здійснювала погашення заборгованості за наданим кредитом (а.с.34-35).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2023 року року на адресу позичальника було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань (а.с. 46-52), однак, відповідачем дану вимогу залишено без реагування, відповідач свідомо не скористалася своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 22.01.2023 року має заборгованість в розмірі 56 614,75 грн.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконала належним чином, допустила прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорила дані розрахунки, не подала доказів на їх повне або часткове спростування.

Таким чином, як встановлено при розгляді справи, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень, сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 526, 549, 610, 611, 626, 629, 1048, 1054 ЦК України, статтями 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №501353654 від 28.08.2021 року в розмірі 56 614,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено 06.02.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко