Справа № 375/123/25
Провадження № 2/375/481/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі судді: Антипенка В. П.,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованової В. А.,

представника позивача, адвоката Васильченко Г. М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Калініченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з мене на підставі судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області від 03.04.2024 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із розміру 1/4 від заробітку (доходу) батька, до 1/6 частини від заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до виповнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що Від шлюбу маємо доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 11.01.2013 року, актовий запис № 2, яка після розлучення залишилася проживати разом з відповідачкою.

На підставі судового наказу, виданого Рокитнянським районним судом Київської області від 03.04.2024 року, державним виконавцем Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області було відкрито виконавче провадження № 74819327. Аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, утримуються із заробітної плати щомісяця, борг - відсутній.

13 вересня 2022 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Від шлюбу подружжя має спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дружина не працює, здійснюючи догляд за дитиною до трьох років.

Крім того, дружина позивача має сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дружина являється одинокою матір`ю, підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 09.06.2017 року.

Таким чином на утриманні позивача наразі, окрім старшої доньки ОСОБА_4 є: дружина ОСОБА_5 , новонароджена донька ОСОБА_8 та син дружини ОСОБА_9 .

Також на утриманні позивача з 2017 року перебуває його мама, ОСОБА_10 , пенсіонерка, яка проживає одна в с. Острів Білоцерківського району, яка часто хворіє, а допомагати своїй непрацездатній матері - це обов`язок позивача як сина.

Також позивач повідомив суд про те, що він з лютого 2022 року призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_6 , військова частина НОМЕР_3 , звання - солдат. Згідно Довідки військово-лікарської комісії № 2873/1 від 03 жовтня 2024 року, позивач має діагноз: остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта, сколіоз III ступеня, з помірним больовим синдромом, без порушення функції зовнішнього дихання та незначним порушенням функції хребта, вертеброгенна дорсалгія з больовим синдромом, без порушення функції. Захворювання пов`язані з проходженням військової служби (також підтвердженням є Рентгенографія ПВХ від 28.08.2024 року). Керуючись діагнозом та самопочуттям позивача, йому постійно потрібне медикаментозне підтримання для нормальної рухливості та виконання військового обов`язку. Також керуючись тим, що військовослужбовців держава мало забезпечує всім необхідним, позивачу, як військовому, періодично потрібні кошти для придбання форми, взуття, засобів захисту та іншого.

У зв`язку із народженням другої дитини, наявністю інших утриманців та зміною матеріального стану, посилаючись на приписи ст. 192 СК України позивач просив зменшити розмір аліментів.

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження.

10.02.2025 представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Свої заперечення представник відповідача мотивував тим, що дійсно у позивача та відповідача є спільна дитина, ОСОБА_4 , їй 12 років. Шлюб між сторонами було розірвано у 2017р, коли дитині було 4 роки, яка залишилася на утриманні відповідачки та постійно проживає з нею. Протягом 7 років відповідач самостійно утримувала спільну дочку, тому зважаючи на той факт, що дитина підліток, в Україні військовий стан, дитина потребує витрат на харчування, навчання, оздоровлення, одяг та розвиток, відповідач отримала у 2024 наказ на стягнення аліментів.

Представник просить врахувати і те, що виховання дитини одним з батьків (в даному випадку мати виховує дитину самостійно), коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, а особливо на перших роках їх життя, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дітей.

З позивача офіційно стягуються аліменти менше одного року у стандартному розмірі 1/4 на одну дитину.

Позивач посилається на те що у нього погіршився матеріальний стан та стан здоров`я, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього підлягає зменшенню (зміні).

Аліменти у розмір 1/4 позивач вважає надмірним та просить суд зменшити розмір аліментів присуджених на утримання дочки від першого шлюбу з 1/4 на 1/6 частини його заробітку щомісячно, врахувавши, що на його утриманні перебуває ще одна дитинна від другого шлюбу, а дружина не працює, батьки є пенсіонерами за віком.

З наданих доказів у справі позивач вважає, що на момент звернення до суду з цим позовом (січень 2025р) матеріальний і сімейний стан платника аліментів змінився таким чином, що сплата ним аліментів на старшу дочку у розмірі 1/4 частини його доходу (грошового забезпечення), поставить його та членів нової сім`ї у гірше становище ніж було до цього.

Повідомлені обставини про необхідність позивача повністю утримувати дружину та її дошлюбну дитину, а також допомагати матеріально своїй матері пенсіонерці, не підтверджуються доказами.

Позивач не надає доказі про утримання дитини дружини, не спростовує факту утримання цієї дитини державою. Тому це не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на спільну дитину.

Утримання матері пенсіонерки- зважаючи на доказ пенсійне посвідчення видане 2017 року, мати отримує пенсії, таким чином має державні кошти для забезпечення власних потреб. Позивач не надає доказів про факт утримання матері, проживання разом з нею, чи її непрацездатність, також не надає доказів про пенсійне забезпечення, його розмір чи його відсутність. Таким чином наявність матері пенсіонерки не дає право на зменшення розміру аліментів на утримання власної дитини.

На переконання представника відповідача, неподання позивачем довідки про дійсний розмір отриманого грошового забезпечення військовослужбовцем від початку служби, враховуючи пояснення в позовній заяві, що дає підстави вважати, що зі вступом позивача у лютому 2022 р. на військову службу його матеріальне становище покращилось, а не погіршилось, а отже він зможе платити аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини свого доходу, як визначено судовим наказом та про зменшення якого раніше, при тих самих сімейних обставинах позивач не просив.

На переконання відповідача причиною звернення позивача до суду з позовом про зменшення розміру аліментів стали не зміни в його сімейному стані чи погіршення фінансових можливостей, а те, що з початком військової служби та ув`язку з її проходженням, позивач втратив можливість ухилятись від сплати аліментів, оскільки врешті на підставі постанови державного виконавця розпочалось контрольоване відрахування по аліментним зобов`язанням з грошового забезпечення позивача. Таке відрахування відповідач вважає посильним для позивача , оскільки даних, що його матеріальне становище стало гіршим ніж було до початку військової служби у суду немає.

21.02.2025 представник відповідача також надіслав письмові пояснення, відповідно до яких вказує на те, що відповідно до виписки з банку позивач сплачував не регулярно аліменти, після 2017 року коли шлюб було розірвано. А зважаючи, що наразі військовий стан, ціни значно зросли, дитина потребує максимально навчання, харчування, оздоровлення та розваги, а у відповідача ще двоє на утримані осіб, було прийнято рішення подати на аліменти.

Представник вказує на те, що 2020 році відповідач сплатив 3000 грн., за 2021 рік сплачував щомісяця по 1500 грн , у 2022 році січень, лютий, квітень ( березень не сплачував), травень, червень, вересень ( жовтень не сплатив), жовтень, листопад, грудень сплатив по 1500грн, липень та серпень 7000грн. 2023рік січень лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень по 1500 грн., березень 3000 грн. та липень 10000 грн, 2024 р. січень 1500 грн., лютий, березень, квітень 2000 грн.

Тобто доводи позивача що він проходить з 2022 року військову службу та посилається на це для зменшення аліментів не знаходить підтвердження, оскільки позивач і до 2022 року не платив більше коштів, якщо зменшити до 1/6 то навіть прожиткового мінімуми дитина не буде отримувати.

Просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Разом із позовною заявою на адресу суду подав заяву, у якій просив справу слухати за його відсутності.

Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила повністю. Пояснила, що вона несе витрати на утримання спільної із позивачем дитини. А тому немає підстав для зменшення розміру аліментів.

Представник відповідача у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що підставою для зменшення розміру аліментів є факт утримання позивачем двох малолітніх дітей, однієї спільної дитини, яка народилася у повторному шлюбі, та дитини другої дружини позивача. Також позивач в силу закону повинен утримувати і утримує свою матір, яка є пенсіонеркою за віком. Крім того, позивач витрачає кошти на придбання обмундирування для проходження військової служби у ЗСУ, а також на власне лікування. Наголошувала на тому, що обгрунтуванням позову є не погіршення, а зміна матеріального стану позивача у вигляді збільшення витрат на дитину.

Відповідачка та її представник проти позову заперечили повністю.

Представник відповідача пояснила, що утримання дітей позивача у новому шлюбі не повинно відбуватися за рахунок їх спільних із відповідачкою дітей. Наголошувала на тому, що позивач отримує достатнє грошове забезпечення, яке дозволяє утримувати його дітей. Вказувала також на те, що стороною відповідача не надано доказів факту перебування матері позивача на його утриманні. Також наголошувала на тому, що поряд зі зміною сімейного стану, у позивача також змінився і матеріальний стан у сторону збільшення. Після сплати частини доходу у виді аліментів, у позивача залишається достатня сума доходу, для забезпечення дитини у іншому шлюбі.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судовим наказом Рокитнянського районного суду Київської області від 03.04.2024 по справі № 375/456/24 було ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, а саме: з 28 березня 2024 до 05 січня 2031 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 з 13.09.2022 перебуває у шлюбі із ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 є матір`ю малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про батька дитини записано у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.

Відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_10 , є пенсіонеркою за віком.

Згідно із довідкою ВЛК від 01.04.2024 позивач має захворювання, пов`язані із проходженням військової служби. Визнаний придатним до проходження військової служби.

Відповідно до довідки Рокитнянського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області, на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-н/375/43/24, виданий Рокитнянським районним судом Київської області, про стягнення із позивача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Борг за вказаним виконавчим листом відсутній.

Позивач вважає, що визначений судом розмір аліментів, який стягується на утримання його малолітньої доньки підлягають зменшенню, оскільки у нього народилася інша дитина, на його утриманні перебуває мати, дружина та її малолітня дитина, його матеріальний стан змінився, а тому новий розмір аліментів має бути зменшеним до 1/6 частини всіх доходів.

У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний спір судом застосовано норми права, які регулюють порядок визначення розміру аліментів та підстави для його зміни.

Суд виходить з того, що ст. 27 Конвенції про права дитини та ст. 8 Закону «Про охорону дитинства», передбачають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно вимог статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд зазначає, що стаття 192 СК України встановлює перелік підстав для звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів. До таких підстав відносяться:

-зміна матеріального або сімейного стану платника чи отримувача аліментів;

-погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Інших випадків, які б передбачали можливість звернення позивача до суду із таким позовом, СК України не передбачає.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

На думку позивача підставою для зміни розміру аліментів є народження другої дитини, перебування на утриманні матері, дружини від повторного шлюбу та її малолітньої дитини, зміна матеріального стану позивача.

Аналізуючи мотиви позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Щодо народження дитини у другому шлюбі, як підстави для зміни розміру аліментів.

Суд звертає увагу на те, що, заявляючи вимогу про зменшення розміру аліментів та обгрунтовуючи її народженням другої дитини, позивач не надає доказів та не обгрунтовує того, як факт народження другої дитини вплинув на його матеріальний стан, адже сам факт народження іншої дитини автоматично не призводить до погіршення матеріального стану платника аліментів, хоча і створює додаткові зобов`язання по утриманню дитини.

Суд наголошує на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Народження другої дитини збільшує обсяг зобов`язань позивача, водночас не є підставою для зменшення розміру цих зобов`язань по відношенню до старшої дитини.

Роблячи такий висновок у даній справі, суд керується правовими висновками зробленими у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, де зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23.

Суд не вважає витрати на придбання харчування для дитини, окулярів та ліків такими, що суттєво впливають на матеріальний стан позивача, адже ці витрати відносяться до повсякденних та необхідних для проживання дитини витрат.

Суд погоджується із представником позивача у тій частині, що факт збільшення витрат позивача, обумовлений народженням другої дитини. Водночас цей факт не має такого суттєвого впливу, який би став підставою для зменшення розміру утримання іншої, старшої дитини позивача.

Суд зазначає, що у своїй сукупності, надані позивачем докази дозволяють дійти переконливого висновку, що така підстава для зміни розміру аліментів, як народження другої дитини без доказів погіршення матеріального стану не є обгрунтованою та такою, що не відповідає закону.

Щодо наявності утриманців, як підстави для зміни розміру аліментів.

Позивач зазначає, що на його утриманні перебуває мама, дружина та її малолітня дитина. Водночас доказів, які б підтверджували даний факт, позивачем надано не було.

Ті факти, що мама позивача, яка є пенсіонеркою за віком, його дружина, яка є матір`ю одиначкою та її малолітній син, перебувають на утриманні позивача, без надання відповідних доказів, є лише припущеннями, на основі яких суд не може ухвалювати рішення.

Так само позивачем не підтверджено і того факту, що його захворювання, отримані під час проходження військової служби, вплинули на матеріальний стан позивача, (наприклад, виникла потреба у придбанні ліків, проходження оплатної реабілітації, тощо).

Крім того, сам факт наявності захворювання, так само, як і факт неналежного речового забезпечення позивача як військовослужбовця, (який також не доведений позивачем), згідно приписів ст. 192 СК України, не є самостійними підставами для зменшення розміру аліментів.

Щодо посилання позивача на зміни у матеріальному стані

Суд звертає також увагу на те, що після видачі судового наказу 03.04.2024 позивач добросовісно виконував свої аліментні зобов`язання, не допускаючи виникнення заборгованості по них. На дату видачі судового наказу та у період до подання позовної заяви вже існували обставини, які на думку позивача є підставою для зменшення розміру аліментів, (позивач служив у ЗСУ, він вже перебував у шлюбі, у нього народилася дитина від повторного шлюбу, мама вже була пенсіонеркою, а дружина матір`ю одиначкою). Вказані обставини у своїй сукупності не завадили відповідачеві у подальшому, після 03.04.2024, виконувати вимоги судового наказу, що свідчить про безпідставність посилання на те, що у позивача погіршився матеріальний стан.

Суд не приймає у якості належних доказів, наданих відповідачем на обгрунтування своїх заперечень, постанови суду по справах про адміністративне правопорушення, оскільки із вказаних документів не вбачається відносно кого вони ухвалені.

Суд також не приймає у якості доказів, поданих представником відповідача, копії платіжних квитанцій, оскільки з них не вбачається, хото є платником, отримувачем коштів та за що здійснено оплату. Платіжні інструкції АТ «КБ «Приватбанк» не містять вказівки на призначення платежу, а тому теж не можуть бути визнані належним доказом мети витрат, здійснених відповідачем.

Водночас аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд констатував, що позивач не має права на зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки зміна сімейного стану позивача, а саме: повторне укладення шлюбу та народження другої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Факти ж погіршення матеріального стану позивача та наявності утриманців не підтверджено належними та допустимими доказами.

А тому у позові слід відмовити повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 141, 258,259,263-265,268,279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя В. П. Антипенко