Справа № 138/3446/24
Провадження №:2/138/189/25
21 березня 2025 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Холодової Т.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Паламарчук,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -
27.11.2024 позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт та заповіла позивачу належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 . Позивач звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в заповіті є розбіжності, а саме номер будинку та вулиця не збігаються з адресою будинку, на який надано правовстановлюючий документ. З цих підстав позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Могилів-Подільським міськомунгоспом 17.02.1998 за № 589 на підставі рішення виконкому № 13 від 31.10.1996 та зареєстрованого в Могилів-Подільському МБТІ 17.2.1998 за № 741.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, а третій особі для надання пояснень та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 22.01.2025 за клопотанням представника позивача адвоката Заболотної Г.В. витребувано додаткові докази у справі.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача адвоката Заболотної Г.В. про виклик в судове засідання свідків.
21.03.2025 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились. Представник позивача адвокат Заболотна Г.В. подала заяву, в якій просила справу розглядати без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення.
Уповноважений представник Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Третя особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання пояснень щодо позову не скористалась.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до таких висновків.
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 21).
За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 27.04.2018, посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 237 та 238. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження та належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20).
Згідно довідки № 64 від 08.10.2024, виданої директором КП РО «Скорбота», ОСОБА_1 здійснила поховання за власні кошти ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та похоронена на міському кладовищі м. Могилева-Подільського (а.с. 7).
Відповідно до копії довідки № 208, виданої 22.04.2024 адміністратором відділу надання послуг Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_3 була зареєстрована за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 до дня своєї смерті. На день смерті вказаної особи за даною адресою також були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 56).
Згідно копії довідки № 61 від 23.04.2024, виданої Головою квартального комітету № 6 «Карпівський», ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та за даною адресою на день смерті проживала одна (а.с. 57).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Реалізація права на спадкування спадкоємцем, закликаним до спадкування, здійснюється шляхом прийняття ним спадщини з подачею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття в шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Вчинення таких дій не вимагається, якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного терміну, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї (ст.ст.1268-1270 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 43/2024, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 , позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 та 01.05.2024 звернулась до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Кревець С.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 81).
Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач звернулась до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак нотаріусом було надано письмове роз`яснення за вих. № 153/02-14 від 15.10.2024, зі змісту якого вбачається, що приватний нотаріус проводячи правовий аналіз документів для оформлення спадщини з`ясувала, що в заповіті є розбіжності (номер будинку та вулиця), які не збігаються з адресою будинку на який надано правовстановлюючий документ (а.с. 12).
Зокрема, згідно копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_2 , виданого 17.02.1998 Могилів-Подільським міським відділом житлово-комунального господарства на підставі рішення виконкому Могилів-Подільської міської ради № 13 від 31.01.1996, ОСОБА_3 на праві особистої власності належали 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 (а.с. 19).
Рішенням № 117 7 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради від 29.02.2016 вирішено перейменувати вулиці в АДРЕСА_1 , зокрема вул. Баранова перейменовано на АДРЕСА_3 (а.с. 16).

Рішенням № 226 9 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради від 19.07.2016 вирішено перейменувати АДРЕСА_1 без зміни поштових номерів житлових будинків (а.с. 17).

Також, як вбачається з копії довідки № 746 виданої 01.07.2019 КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно архівних даних станом на 31.12.2012 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_3 згідно правовстановлюючого документа: свідоцтво про право власності, видане Могилів-Подільським міськомунгоспом 17.02.1998 за № 589 на підставі рішення виконкому № 13 від 31.01.1996 та зареєстроване в Могилів-Подільському МБТІ 17.02.1998 за № 741. (а.с. 6).

Крім того, згідно вказаної вище довідки, 13/20 житлового будинку належить ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Могилів-Подільською державною нотаріальною конторою 01.07.1996 за № 2-671 та зареєстроване в Могилів-Подільському МБТІ 04.07.1996 за № 741.

При цьому згідно довідки № 97, виданої 12.02.2025 КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 , згідно правовстановлюючого документа договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Могилів-Подільською державної нотаріальної конторою 17.09.1966 за № 3817 та зареєстрованого в КП МБТІ 24.06.1972 за № 781.

Отже судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 дійсно належали 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , а також те, що будинок АДРЕСА_1 ніколи не належав ОСОБА_3 .

Вказане свідчить, що в заповіті від 27.04.2018, посвідченому приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 237 та 238 було допущено помилку в зазначенні назви вулиці та номера будинку, який ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 .

При цьому, позивач після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину, звернувшись у визначений законом строк, до приватного нотаріуса з відповідною заявою.

Разом з тим, позивач в органах нотаріату не може оформити спадщину на належний їй після смерті ОСОБА_3 , житловий будинок, так як у заповіті допущено помилку щодо зазначення адреси заповідального майна.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представників не допускається (ст. 1234 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

При цьому відповідно до гл.3 Р.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 року, нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу України та особисто подані нотаріусу. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Разом з тим, законом не встановлено обов`язку нотаріуса пересвідчуватися у наявності у заповідача право на майно, що заповідається.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 335/9398/16-ц, в постанові від 05.12.2018 прийшов до висновку, що заповіт, при складанні якого нотаріус допустився помилки, не може бути витлумачений судом: при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін до змісту заповіту. Верховний Суд пояснив, що обраний спосіб захисту порушеного права має бути належним: «неточності та помилки у тексті заповіту щодо адреси нерухомого майна (нотаріус помилився у частині зазначення літери "В" житлового будинку), яке передається у спадщину, за обставин цієї справи не можуть бути усунуті шляхом тлумачення заповіту відповідно до положень статей 213, 1256 ЦК України». Поряд з тим можуть бути заявлені вимоги про визнання права власності на майно у порядку спадкування або про визнання неправомірними дій нотаріуса.

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За нормами статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки, померлій ОСОБА_3 належало право власності на 7/20 житлового будинку АДРЕСА_1 , то таке право увійшло до складу спадщини після її смерті.

Отже, враховуючи викладене, до позивача в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 перейшло право власності на вказаний вище житловий будинок, а відтак суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1233, 1236 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 142 ч. 1, 247 ч. 2, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 280-283, 289 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 право власності на 7/20 житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Заболотна Ганна Валеріївна, місцезнаходження: вул. Сагайдачного, 1/30, каб. 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Відповідач: Могилів-Подільська міська рада Вінницької області, місцезнаходження: площа Шевченка, 6/16, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26340549.

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя: Т.Ю. Холодова