ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 670/311/24

провадження № 61-44св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро»,

третя особа - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Красовська Наталія Вікторівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року у складі судді Мамаєва В. А. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який було уточнено, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» (далі - ТОВ «Енселко Агро»), третя особа - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Красовська Н. В. (далі - приватний нотаріус), про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію речового права, стягнення інфляційних втрат, пені та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 листопада 2022 року приватним нотаріусом Красовською Н. В. та зареєстрованого у реєстрі за № 4845, є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0114, площею 1,2863 га, що знаходиться на території Нетечинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Вказану земельну ділянку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого сина - ОСОБА_2 , який за життя уклав договір оренди цієї земельної ділянки з ТОВ «Енселко Агро».

Позивачка вказувала, що згідно з номером запису про державну реєстрацію речового права, а саме інше речове право: 48488983, земельна ділянка з кадастровим номером :08:004:0114 має площу 1,5900 га, що не відповідає дійсності, так як площа належної їй земельної ділянки становить 1,2863 га. Крім того, право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Енселко Агро» без її, як власника, погодження, заяви та підпису у договорі. При цьому, ТОВ «Енселко Агро» порушує умови договору оренди землі, оскільки не виплатило їй орендну плату за 2021-2022 роки, не нарахувало інфляційні втрати у розмірі 11 тис. грн та пеню у розмірі 12 тис. грн.

Позивачка вважала, що вищевказаними, на її думку, незаконними діями ТОВ «Енселко Агро» та приватного нотаріуса Красовської Н. В. їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінювала у розмірі 10 тис. грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд:

- розірвати договір оренди земельної ділянки, що укладений між ТОВ «Енселко Агро» та ОСОБА_2 , скасувати запис про державну реєстрацію речового права;

- стягнути з ТОВ «Енселко Агро» на її користь інфляційні втрати у розмірі 11 тис. грн, пеню за несвоєчасну виплату орендної плати у розмірі 12 тис. грн;

- стягнутиз ТОВ «Енселко Агро» та приватного нотаріуса Красовської Н. В. на її користь на відшкодування завданої їй моральної шкоди по 5 тис. грн з кожного.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що вимога про розірвання договору оренди землі є необґрунтованою, оскільки доводи позивачки про несплату відповідачем орендної плати за 2021-2022 роки відповідно до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0114 не підтверджені належними та допустимими доказами, спростовані ТОВ «Енселко Агро», що також підтверджується рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року у справі №670/728/22, що набрало законної сили.

Вимоги про скасування державної реєстрації речового права, стягнення інфляційних втрат, пені та відшкодування моральної шкоди є похідними від вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому також не підлягають задоволенню.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 рокузалишено без змін.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також зазначив, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду з вказаним позовом, вказувала, що вона не укладала з ТОВ «Енселко Агро» договору оренди земельної ділянки, площею 1,5900 га, так як успадкувала земельну ділянку, площею 1,2869 га, і товариство не виплатило їй орендної плати за 2021-2022 роки. Проте вказані вимоги позивачкою належними та допустимими доказами не доведені, спростовані відповідачем, який належним чином виконував умови договору оренди, направляючи позивачці поштові перекази в рахунок сплати орендних платежів, які остання відмовлялася отримувати, що свідчить про створення нею штучних підстав для розірвання договору оренди. Крім того, помилково зазначена у договорі оренди землі невірна площа земельної ділянки (1,5900 га), ніж та, що фактично існує (1,2863 га), не є підставою для розірвання договору оренди землі. Зазначене також підтверджується рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року у справі № 670/728/22, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та постановою Верховного Суду від 08 березня 2024 року (провадження № 61-592св24).

Встановивши відсутність істотного порушення умов договору оренди земельної ділянки з боку ТОВ «Енселко Агро»в частині сплати ОСОБА_1 орендних платежів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Позовні вимоги про скасування державної реєстрації речового права, стягнення інфляційних втрат, пені та відшкодування моральної шкоди є похідними від задоволення вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому задоволенню також не підлягають.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2025 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Віньковецького районного суду Хмельницької області. Підставами касаційного оскарження зазначено пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

У лютому 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили усіх обставин справи, не врахували, що вона з ТОВ «Енселко Агро»договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0114, площею 1,2863 га, не підписувала та не укладала. Судами не враховано таку істотну умову договору оренди землі, укладеного з товариством її покійним сином, як розмір земельної ділянки, який у договорі зазначено 1,5900 га, тоді як вона успадкувала земельну ділянку, площею 1,2863 га. Крім того, помилковими є висновки судів попередніх інстанцій про те, що їй виплачено кошти за оренду землі, оскільки не враховано, що орендар сплачував орендну плату у меншому розмірі, ніж передбачено договором, та із значними затримками. Зазначені обставини встановлені рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року у справі № 670/728/22, що набрало законної сили. Оскільки в договорі оренди земельної ділянки вказана більша площа земельної ділянки, ніж та, що фактично існує, а також у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати за 2021-2022 роки, договір оренди землі підлягає розірванню. Також підлягає скасуванню запис про реєстрацію речового права: 48488983, здійснений приватним нотаріусом Красовською Н. В., оскільки право оренди зареєстровано без погодження із нею.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного суду не надходив.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2022 року, виданого приватним нотаріусом Красовською Н. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4845, ОСОБА_1 прийняла у спадщину після свого сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельну ділянку, площею 1,2863 га, що розташована на території Нетечинецької сільської ради Хмельницького (колишнього Віньковецького) району Хмельницької області, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №010872, виданого 01 листопада 1999 року, кадастровий номер земельної ділянки :08:004:0114.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 жовтня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :08:004:0114, площею 1,2863 га, належить з 21 листопада 2022 року на праві власності ОСОБА_1 , підстава: свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 листопада 2021 року № 4845.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 жовтня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :08:004:0115, площею 0,303 га, належить з 21 листопада 2022 року на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2021 року № 4845.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 жовтня 2021 року, за ТОВ «Енселко Агро»16 травня 2016 року зареєстроване право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0114, площею 1,5900 га, до 31 грудня 2027 року, орендодавець ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 жовтня 2021 року, за земельною ділянкою з кадастровим номером :08:004:0115, площею 0,303 га, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , не зареєстровано права оренди.

Згідно з платіжною інструкцією від 29 серпня 2023 року № 66743 ТОВ «Енселко Агро»перерахувало ОСОБА_1 орендну плату за землю у розмірі 4 900,08 грн.

За платіжною інструкцією від 29 серпня 2023 року № 66746 ТОВ «Енселко Агро» перерахувало ОСОБА_1 орендну плату за землю у розмірі 6 100,30 грн.

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про спадщину за законом від 21 листопада 2022 року, виданим приватним нотаріусом Красовською Н. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4845, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року у справі № 670/728/22, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та постановою Верховного суду від 08 березня 2024 року (провадження № 61-592св24).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України«Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України«Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.

Правила про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та приписи частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать, а навпаки доповнюють одні одних.

Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби.

У разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначено умовами договору оренди землі, тобто коли орендар допустив недоплату орендної плати й таке порушення умов договору є істотним, тоді застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України.

Тобто якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23, провадження № 12-19гс24, яка підлягає врахуванню відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц, провадження № 61-11сво17.

Установлено, що рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року у справі № 670/728/22, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та постановою Верховного суду від 08 березня 2024 року (провадження № 61-592св24)., у задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ «Енселко Агро» про визнання договору оренди недійсним та стягнення орендної плати відмовлено.

Вказаним преюдиційним рішенням установлено, що 05 листопада 2015 року між ОСОБА_2 (орендодавцем) та ТОВ «Енселко Агро»(орендар) укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,5900 га, кадастровий номер :08:004:0114 (далі - договір). Строк дії договору до 31 грудня 2027 року. На підтвердження обставин укладання договору саме з ОСОБА_2 та щодо площі земельної ділянки розміром 1,5900 га представник позивачки надав копію паспорту ОСОБА_2 (серія НА № 174003), виданого 02 липня 1996 року Віньковецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, та державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 010872, згідно з яким ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка, площею 1,59 га. На плані зовнішніх меж земельної ділянки, що міститься у вказаному акті, зазначена земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 1,29 га та земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 0,30 га. Також судом встановлено, що ОСОБА_2 змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 листопада 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4845, ОСОБА_1 прийняла спадщину після свого сина - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку, площею 1,2863 га, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 010872, виданого 01 листопада 1999 року, кадастровий номер земельної ділянки :08:004:0114. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 жовтня 2021 року земельна ділянка кадастровий номер :08:004:0114, площею 1,2863 га, належить з 21 листопада 2022 року на праві власності ОСОБА_1 , підстава: свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 листопада 2021 року № 4845. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 жовтня 2021 року земельна ділянка, площею 0,303 га, кадастровий номер :08:004:0115, належить з 01 листопада 2022 року на праві власності ОСОБА_1 , підстава: свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 листопада 2021 року № 4843.

Судом також установлено, що 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Енселко Агро»з письмовою заявою про виплату орендної плати за 2021-2022 роки. Відповідач у добровільному порядку виплатив позивачці орендну плату у більшому розмірі, ніж передбачено умовами договору. Так, відповідно до списку згрупованих поштових переказів електронних на суму 5 713,10 грн та на суму 5 287,28 грн відповідач здійснив поштовий переказ ОСОБА_1 орендної плати, що відповідає вимогам пункту 4.2. договору. Відповідно до платіжної інструкції від 23 січня 2023 року № ТОВ «Енселко Агро» повернуто кошти у розмірі 5 713,10 грн, а саме поштовий переказ ОСОБА_1 через закінчення терміну чинності. Відповідно до платіжної інструкції від 02 березня 2023 року № ТОВ «Енселко Агро» повернуто кошти у розмірі 5 287,28 грн, а саме поштовий переказ ОСОБА_1 через відмову. Згідно з платіжною інструкцією від 29 серпня 2023 року № 66743 ТОВ «Енселко Агро» перерахувало ОСОБА_1 орендну плату за землю у розмірі 4 900,08 грн. Відповідно до платіжної інструкції від 29 серпня 2023 року № 66746 ТОВ «Енселко Агро» перерахувало ОСОБА_1 орендну плату за землю у розмірі 6 100,30 грн. Позивачка у судовому засіданні визнала, що ОСОБА_2 за життя отримав частину орендної плати за 2021 рік у розмірі 1 200 грн, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідач за договором виплатив позивачці орендну плату з урахуванням індексу інфляції за 2021 рік у розмірі 6 100,08 грн (1 200+4 900,08), а за 2022 рік - 6 100,30 грн, тобто у більшому розмірі, ніж передбачено умовами пункту 4.1. договору.

Крім того, у пунктах 61-62, 64 постанови Верховного Суду від 08 березня 2024 року у справі № 670/728/22, провадження № 61-592св24, колегія суддів суду касаційної інстанції погодилася з висновками судів попередніх інстанцій, що відомості щодо розміру земельної ділянки, вказані у договорі, співпадають з відомостями про розмір земельної ділянки, вказаними у державному акті серії ІІ-ХМ № 010872. Судами встановлено, що сторони протягом тривалого часу виконували договір, зокрема, у частині оплати і отримання орендної плати. Висловлена позивачкою після оформлення наприкінці 2022 року права на спадщину незгода з відомостями про земельну ділянку, зазначеними у договорі оренди землі від 05 листопада 2015 року не може свідчити про порушення сторонами при укладенні договору положень закону, а також свідчити про порушення її прав. Отже, відсутні підстави для визнання договору оренди недійсним із заявлених підстав. Слід зазначити, що сторони договору оренди не позбавлені можливості внести зміни до договору з метою уточнення відомостей про об`єкт оренди. Судами встановлено, що позивачці, яка оформила спадщину та за якою зареєстровано 22 листопада 2022 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:004:0114, було виплачено орендарем орендну плату згідно з умовами укладеного договору за 2021-2022 роки, а тому вимоги про стягнення заборгованості за невиконання умов договору оренди не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у разі невідповідності у договорі оренди землі від 05 листопада 2015 року, між ОСОБА_2 (який змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_2 ) та ТОВ «Енселко Агро», площі земельної ділянки (1,5900 га) з площею земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0114, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (1,2863 га), то позивачка, яка успадкувала вказану земельну ділянку і до якої перейшли всі права орендодавця, може внести зміни до вказаного договору оренди землі, але це не є підставою для розірвання договору оренди землі відповідно до умов договору оренди землі або Закону України «Про оренду землі».

Отже, обставини, які встановлені преюдиційними рішеннями у справі № 670/728/22, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у цій справі.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки заявлена нею позовна вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав несплати орендарем орендної плати за 2021-2022 роки є недоведеними, спростовані відповідачем, що також підтверджується рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року у справі № 670/728/22, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та постановою Верховного суду від 08 березня 2024 року (провадження № 61-592св24).

Крім того, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що не є підставою для розірвання договору оренди землі помилково зазначена у ньому невірна площа земельної ділянки (1,5900 га), ніж та, що фактично існує (1,2863 га), оскільки позивачка, яка успадкувала вказану земельну ділянку з кадастровим номером :08:004:0114 і до якої перейшли всі права орендодавця, може внести зміни до спірного договору оренди землі.

Отже, встановивши відсутність факту систематичного порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати, тобто істотного порушення умов договору оренди землі, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Позовні вимоги про скасування державної реєстрації речового права, стягнення інфляційних втрат, пені та відшкодування моральної шкоди є похідними від задоволення вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, тому задоволенню не підлягають.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, значною мірою зводяться до трактування норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, на власний розсуд.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року та постанову Хмельницькогоапеляційного суду від 05 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник