УХВАЛА

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 948/209/23

провадження № 61-16785св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соловей Ліна Олександрівна, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення попередньої оплати (авансу) та стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просила: стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь по

47 500 доларів США з кожного у якості повернення оплати (сплаченого авансу) за попереднім договором від 24 червня 2021 року купівлі-продажу цілісного комплексу дитячого оздоровчого містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь грошові кошти у розмірі 95 000 доларів США у якості відшкодування збитків.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Машівського районного суду Полтавської області

від 23 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 07 червня

2024 року та додаткове рішення Машівського районного суду Полтавської області від 23 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по

47 500 доларів США з кожного у якості повернення попередньої оплати (сплаченого авансу) за попереднім договором від 24 червня 2021 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 17 311,80 грн, по 8 655,90 грн з кожного.

Заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Гаращака В. В. про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року.

20 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Соловей Л. О. через систему «Електронний суд» звернулася до Полтавського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі та просила стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 190 000 грн в рівних частинах з кожного.

02 грудня 2024 року на адресу суду апеляційної інстанції представник

ОСОБА_1 - адвокат Соловей Л. О. надіслала клопотання про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у вигляді стягнення судових витрат на правничу допомогу з ОСОБА_2 , а вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу з ОСОБА_3 у розмірі 95 000 грн залишено без змін.

03 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представник

ОСОБА_3 - адвокат Гаращак В. В. подав до апеляційного суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідно до якої просив стягнути з позивачки на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі

60 000 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Соловей Л. О. та представника ОСОБА_3 - адвоката Гаращака В. В. про відшкодування витрат на правничу допомогу залишено без розгляду на підставі частини восьмої

статті 141 ЦПК України.

28 лютого 2025 року через підсистему Електронний суд представник

ОСОБА_1 - адвокат Соловей Л. О. подала касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року у справі

№ 948/209/23.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином процесуальним законом не передбачено оскарження у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції щодо залишення без розгляду, на підставі частини восьмої статті 141 ЦПК України, заяви про ухвалення додаткового рішення.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Аналогічним чином Верховним Судом вирішено питання про відмову у відкритті касаційного провадження в ухвалах від 06 листопада 2023 року у справі № 734/2059/22 (провадження № 61-15126ск23), від 27 травня 2024 року у справі № 752/10424/23 (провадження № 61-7324ск24).

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соловей Ліна Олександрівна, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 04 лютого

2025 року у справі № 948/209/23.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню непідлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников