Справа № 489/6270/24
Номер провадження 2/489/259/25
18 березня 2025 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі позивач, ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія") до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення боргу за спожиту електричну енергію
У серпні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначає те, що між ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" відкритий на ОСОБА_1 . ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію та ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.03.2024 було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України. Станом на 08.08.2024 за особовим рахунком № НОМЕР_1 існує заборгованість у сумі 8101,96 грн. за період з 01.03.2022 по 01.07.2024, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від них до суду не надходило, відзивів до суду не подано.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
В ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 .
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 22.08.2024 щодо відомостей про зареєстрованих осіб, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" зверталося до Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 .
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2021 у справі №489/1922/24 було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №369828741 від 14.03.2024 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .
Відповідно до розрахунку, який наданий представником позивача, заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_2 виникла за період з 01.03.2022 по 01.08.2024 і станом на 01.08.2024 складає 8101,96 грн.
Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
В ч.1 ст. 633 ЦК України зазначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).
В п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" зазначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч.1 ст. 12 Закону України "Про житлово - комунальні послуги").
Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (ч.ч. 1, 4 ст. 9 Закону України "Про житлово - комунальні послуги").
В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 576/2721/19 від 15.04.2021.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.
Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (п. 4.12 ПРРЕЕ).
В п. 4.19 ПРРЕЕ зазначено, що розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції).
Відповідно до п.7 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Станом на 01.08.2024 заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2022 по 01.08.2024 становить 8101,96 грн., що підтверджується наданим представником позивача розрахунком.
Враховуючи те, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором, а саме не сплачені в повному обсязі кошти за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" щодо стягнення з відповідача суми боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" борг за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2022 по 01.08.2024, який станом на 08.08.2024 складає 8101 грн. 96 коп. (вісім тисяч сто одна гривня дев`яносто шість копійок) на р/р: НОМЕР_3 в МОУ АТ "Ощадбанк" України, код 42129888, МФО 326461, отримувач - ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) на р/р: НОМЕР_4 в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123, код 42129888, отримувач - ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".
Інформація про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.03.2025.

Суддя В. В. Кокорєв