Справа № 522/3753/24
Провадження 2/522/2471/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину,
Позивач Акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь «Кредобанк» 289470,07 гривень та судові витрати.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2024 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву, в якій зокрема просила у разі неявки відповідача провести судове засідання без участі представника АТ «Кредобанк».
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 19 березня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.12.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Кредитний договір №CL-240067.
Відповідно до п. 1 Договору Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором.
Сума і валюта кредиту - 348031,19 грн. Строк кредитування 60 місяців, терміном до 05.12.2024 року (п. 2.1, 2.3 Договору).
Відповідно до п. 2.4 Договору Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів з Позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5 Кредитного договору за наступні цілі за наступними реквізитами - на поточні потреби в сумі 348031,19 грн. на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , відкритий у відділенні по вул.Рішельєвська, 11а у ПАТ «Кредобанк» у м. Одесі (6 12).
АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується: меморіальним ордером №70198017 від 06.12.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 видано кредит відповідно до кредитного договору №CL №240067 від 06.12.2019 у сумі 348031,19 грн, а також випискою руху коштів по особовому рахунку (а.с. 15 25).
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 22 березня 2023 року у справі № 522/15401/20 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про визнання недійсним кредитного договору.

Визнано недійсним кредитний договір №CL-240067, укладений 06.12.2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (а.с.28 33).

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.02.2024 апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Кредобанк» - Кізко Л.С. залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2023 року залишено без змін (а.с. 34 37).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Така сума визначається з урахуванням сплачених позичальником сум основного зобов`язання, відсотків за користування кредитними коштами, комісійних винагород банку тощо (п. 2.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 24.11.2014р. № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів»). При цьому не має значення, з яких причин (підстав) договір визнається недійсним.

Як слідує з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором №CL №240067 від 06.12.2019, який було визнано судом недійсним, ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу було сплачено: заборгованість у розмірі 4019,12 грн, відсотки у розмірі 53931,07 грн та комісії у розмірі 610,93 грн, що в загальний сумі становить 58561,12 грн (а.с. 26 28).

Отже, з врахуванням сплачених відповідачем коштів з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 289470,07 грн.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не надано.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 4342,05 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» () грошові кошти у розмірі 289470,07 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят грн 07 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» () судовий збір в розмірі 4342,05 (чотири тисячі триста сорок дві грн 05 коп.) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія КОВТУН