Справа № 635/755/25
Провадження №2/635/3106/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачів.

Позивач звернулася до суду з позовом до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , постійно спільно проживала однією сім`єю зі спадкодавцем - ОСОБА_2 в період з січня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 до часу відкриття спадщини після ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши її спадкоємцем четвертої черги; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , спадкоємцем четвертої черги право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 54,8 кв. м., житловою площею 41,0 кв. м. з прибудовою літ. «А1-1», верандою літ. «а», ганком літ. «а1» та наступними надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ.»Г», сараєм літ. «Д», погрібом літ. «д», гаражом літ. «Е», душем літ. «Ж», вбиральнею літ. «З», огорожею №1-2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Швейчоніс Литва помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час мешкав за адресою АДРЕСА_2 . Померлий ОСОБА_2 був їй чоловіком. Позивач зазначає, що ще за часів молодості вони зареєстрували шлюб, потім якось посварились та оформили розлучення. Після розірвання шлюбу вона залишила прізвище « ОСОБА_3 ». Надалі вони примирилися та продовжили мешкати разом як чоловік та дружина, але повторно шлюб не зареєстрували, бо спочатку вважали, що якось соромно знов реєструвати шлюб між собою, а потім вже звикли до такого становища та не вважали за необхідне оформити шлюб знову офіційно. Для усіх оточуючих вони завжди були родина - чоловік та дружина, разом вели спільне господарство, мали спільній бюджет, були зареєстровані та мешкали за однією адресою: АДРЕСА_1 . У Литві вона знаходилась разом з ОСОБА_2 як чоловік та дружина, вони виїхали туди тимчасово у зв`язку із воєнними діями на території України. На час смерті ОСОБА_2 тільки вона була зареєстрована та мешкала разом з ним, дітей вони не мали, інших спадкоємців, крім неї, у ОСОБА_2 не має. Заповіт післі своєї смерті він не залишав. От же вона є особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки на час смерті останнього була зареєстрована та мешкала разом з ним. У якості спадкового майна після смерті ОСОБА_2 залишився житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 16 квітня 1997 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Ніколенко Г.А., реєстровий № 1-230. За вказаних обставин вона звернулася до суду з даним позовом.

Аргументи учасників справи.

03 лютого 2025 року від представника Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської областіМартиненко Ольги Сергіївни надійшло клопотання, відповідно до якого просить слухати справу без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, юридична адреса: 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4 інформацію щодо того, хто звертався із заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи видавалося після його смерті свідоцтво про право на спадщину та чи залишав померлий заповіт, на час смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

17 лютого 2025 року на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2025 року, надійшла інформація від Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

03 лютого 2025 року від представника Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської областіМартиненко Ольги Сергіївни надійшло клопотання, відповідно до якого просить слухати справу без участі представника за наявними у справі матеріалами.

20 лютого 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ворожбіян М.М. надійшла заява, відповідно до якої вона підтримує у повному обсязі позовні вимоги та просить справу слухати у її відсутність та відсутність позивача.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому 206,207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в г. Швейчоніс Литва помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується записом про смерть віл 01 липня 2023 року № 3242, виданим Відділом громадянської метрикації м. Вільнюс.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розлучення серія НОМЕР_3 , виданим 22 грудня 1976 року Красноперекопським райвідділом РАЦС. Після розірвання шлюбу позивач залишила шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Позивач зазначає, що надалі вони примирилися та продовжили мешкати разом як чоловік та дружина, але повторно шлюб не зареєстрували, бо спочатку вважали, що якось соромно знов реєструвати шлюб між собою, а потім вже звикли до такого становища та не вважали за необхідне оформити шлюб знову офіційно. Для усіх оточуючих вони завжди були родина - чоловік та дружина, разом вели спільне господарство, мали спільній бюджет, були зареєстровані та мешкали за однією адресою: АДРЕСА_1 .

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 , виданого Харківським РВ УМВС України в Харківській області 19 листопада 2000 року вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 з 08.05.1998 року.

Витягом з реєстру територіальної громади Безлюдівської ТГ № 2023/008889822 від 01.11.2023 підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована з 08.05.1998 року.

Зі змісту довідки, виданої Безлюдіською селищною радою Харківського району Харківської області 27.09.2024 № 05-03-20/587 вбачається, що в період з 01 січня 2018 рік по теперішній час за адресою АДРЕСА_1 відповідно до реєстру територіальної громади були зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 підтверджується також Актом № 297 від 14.08.2024, виданим депутатом Безлюдівської селищної ради VIII скликання Хорошевського старостинського округу О.П.Коваль, обстеження проведено при свідках: ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до якого разом з ОСОБА_1 до моменту смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Факт перебування ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 в Литві підтверджується: паспортом громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон серія НОМЕР_5 , виданим 22 грудня 2022 року з відміткою про виїзд; довідкою про тимчасовий захист в Республіці Литва № НОМЕР_6 , яким було надані захист на період з 05.03.2023 по 04.03.2024; заявою від 10.08.2023, наданою ОСОБА_1 в офіційні органи Республіки Литва про припинення розгляду заяви про дозвіл на проживання в Литовській Республіці або анулювання вже виданого (наданого) дозволу на тимчасове проживання в Литовській Республіці. Відповідно після подання даної заяви ОСОБА_1 було припинено видачу соціальних виплат та послуг, про що відповідно зазначено в заяві.

Після смерті ОСОБА_2 залишився житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 квітня 1997 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Ніколенко Г.А., реєстровий № 1-230.

Згідно Технічного паспорта, виготовленого ФОП ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м. з прибудовою літ. «А1-1», верандою літ. «а», ганком літ. «а1» та наступними надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «Г», сараєм літ. «Д», погрібом літ. «д», гаражом літ. «Е», душем літ. «Ж», вбиральнею літ. «З», огорожею №1-2.

Відповідно до довідки, наданої ФОП ОСОБА_6 22 серпня 2024 року за адресою АДРЕСА_1 фактична площа земельної ділянки складає 2318кв.м., самочинні побудови, перебудови та реконструкції відсутні. Житлова площа будинку збільшилась на 11,4 кв.м. за рахунок переобладнання допоміжної кімнати у житлову, що не є самовільним згідно діючої інструкції, літня кухня літ. «Б», гараж літ. «Е» згідно Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2010 і змінами та доповненнями, будівлі зведені на земельній ділянці до 05.08.1992 не належать до самочинного будівництва, душ літ. «Ж», вбиральня літ. «З» не вважаються самовільними згідні постанови КМУ від 07 червня 2017 року № 406.

З інформації Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області щодо надання відомостей по спадковій справі від 08.02.2025 за №287/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилася. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80023209 від 08.02.2025 вбачається, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіту не залишив.

Також у якості доказів суду надані чисельні фотографії про проведення спільного часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

З довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» від 26.02.2025 за №358/359 вбачається, що за архівними матеріалами справи з правової реєстрації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 16 квітня 1997 року реєстр № 1-230, про що внесено запис в реєстрову книгу БТІ № 6 під реєстровим № 576 від 23.05.1997. Колишня адреса: АДРЕСА_5 . Назву вулиці перейменовано на підставі рішення III сесії VII скликання Хорошівської селищної ради від 21.12.2015 та рішення IV сесії VII скликання Хорошівської селищної ради від 05.02.2016.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1,6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

ОСОБА_1 у позові просила встановити факт, що вона, ОСОБА_1 постійно спільно проживала однією сім`єю зі спадкодавцем - ОСОБА_2 в період з січня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 до часу відкриття спадщини після ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши її спадкоємцем четвертої черги; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 РНОКПП - НОМЕР_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнання зазначеного факту необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 30 червня 2023 рокувідповідно до ст.1264 ЦК України, на що посилалася ОСОБА_1 у своєму позові.

Суд дійшов до висновку, що факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з січня 2018 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає таким, що підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з січня 2018 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який проживав постійно разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову про неї. Малолітня, неповнолітня особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 ст.1273 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України.

Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а також враховуючи, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , постійно спільно проживала однією сім`єю зі спадкодавцем - ОСОБА_2 в період з січня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 до часу відкриття спадщини після ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши її спадкоємцем четвертої черги.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , спадкоємцем четвертої черги право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 54,8 кв. м., житловою площею 41,0 кв. м. з прибудовою літ. «А1-1», верандою літ. «а», ганком літ. «а1» та наступними надвірними будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ.»Г», сараєм літ. «Д», погрібом літ. «д», гаражом літ. «Е», душем літ. «Ж», вбиральнею літ. «З», огорожею №1-2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Ворожбіян Марина Михайлівна, Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18;

відповідач: Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області, , місце знаходження Харківська область, Харківський район, сел. Безлюдівка, вул. Зміївська, 48.

Суддя О.В.Назаренко