КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 758/11907/24

провадження номер: 22-ц/824/4975/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року у складі судді Будзан Л.Д., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал»,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - ТОВ «Дебт Форс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» (далі - ТОВ «Кампсіс Лігал»).

Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця міста Києва Малкової М.В. перебуває виконавче провадження (далі - ВП) НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №03-676/07-А. 07 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №07-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №03-676/07-А.

18 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» (заявником) було укладено договір № 18-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором № 03-676/07-А. На виконання п.7.1 договору № 18-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Дебт Форс» проведено оплату. 01 листопада 2023 року рішенням єдиного учасника № 8 ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал».

З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст. 442, 512 ЦК України ТОВ «Дебт Форс» просило замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні НОМЕР_1 із примусового виконання виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року заяву ТОВ «Дебт Форс» задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1 із примусового виконання виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №03-676/07-А від 22 серпня 2007 року, а саме, ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в даному випадку має місце правонаступництво, внаслідок якого права стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №03-676/07-А, перейшли до правонаступника стягувача - ТОВ «Дебт Форс», а тому наявні правові підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 року, з ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс».

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які договірні та фінансові відносини з ТОВ «Вердикт Капітал», також відсутні будь-які боргові зобов`язання перед даною компанією, а також перед ТОВ «Дебт Форс».

Зазначає, що він не отримував жодних документів щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 16836, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо стягнення з нього коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Стверджує, що відповідно до заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 березня 2011 року позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі: 667 доларів 24 центи США заборгованість по тілу кредиту, 34 долари 05 центів США заборгованість по сплаті комісії, 2 622 грн 82 коп. пеня за прострочку виконання зобов`язань за кредитним договором, а також судові витрати. Однак заявником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що виконавчий лист щодо примусового виконання заочного рішення суду від 31 березня 2011 року у справі № 2-935/11 взагалі судом видавався.

Вказує, що, не будучи стороною кредитного договору № 03-676/07-А від 22 серпня 2007 року, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 03-676/07-А від 22 серпня 2007 року, а нотаріус незаконно вчинив виконавчий напис № 16836 від 14 серпня 2020 року

Зазначає, що суд не з`ясував та не взяв до уваги, що 15 листопада 2019 року у справі № 2-935/11 у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено. Також судом не було з`ясовано, на якій підставі через 7 років ТОВ «Вердикт Капітал» стало правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором № 03-676/07-А від 22 серпня 2007 року, по якому вже було прийняте заочне рішення.

Окрім того, судом не було досліджено в повній мірі законність правонаступництва з різницею в місяць від ТОВ «Кампсіс Лігал» до ТОВ «Вердикт Капітал».

Учасники справи не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

12 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначає, що сума стягнення за виконавчим провадженням № НОМЕР_1, де стягувачем є ТОВ «Вердикт Капітал» зазначена у розмірі 39 144 грн 10 коп., а сума заборгованості передана ТОВ «Дебт Форс» становить 612 871 грн 94 коп. Вказує, що його, як боржника, не повідомлено про зміну кредитора за неіснуючим боргом. Окрім того, звертає увагу, що рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного Банку України від 28 червня 2024 року анульовано ТОВ «Дебт Форс» ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом здійснювати діяльність з надання таких фінансових послуг, як надання коштів та банківських металів у кредит, факторинг.

18 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі за його апеляційною скаргою на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року до винесення рішення у справі №761/45325/24 (а.с. 138-139).

Клопотанням мотивоване тим, що у грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 16836, за яким підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №03-676/07-А від 22 серпня 2007 року у розмірі 39 144 грн 10 коп. (справа №761/45325/24).

Проте ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року у справі №761/45325/24 відмовлено у відкритті провадження у справі за його позовом та йому роз`яснено, що розгляд даної справи повинен відбуватися в порядку господарського судочинства. Вказує, що наразі у Київському апеляційному суді перебуває на розгляді апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року.

Тому ОСОБА_1 вважає, що відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України підлягає зупиненню провадження у даній справі до винесення рішення у справі №761/45325/24.

Сторони в судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року об 11 год 45 хв. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені апеляційним судом завчасно, належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується наявними у справі доказами, причини неявки суду не повідомили.

Так, ОСОБА_1 повідомлялися судом шляхом направлення 18 лютого 2025 року судової повістки на його офіційну електронну адресу, і ця повістки того ж дня була йому доставлена, що підтверджується звітом про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

ТОВ «Дебт Форс», ТОВ «Кампсіс Лігал», ТОВ «Вердикт Капітал» та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. повідомлялися судом шляхом направлення 18 лютого 2025 року судових повісток до «Електронного кабінету» кожного з них, і ці повістки того ж дня були доставлені їм, що підтверджується звітами про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч.5 ст.130 ЦПК України).

За таких обставин учасники справи вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі, колегія суддів враховує, що згідно з п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Стаття 251 ЦПК України регламентує підстави та порядок зупинення провадження у цивільній справі, яка розглядається в позовному провадженні.

В той же час, заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні розглядається за правилами розділу VI ЦПК України, який регламентує процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, зупинення провадження у справі за заявою про заміну сторони виконавчого провадження не передбачено вимогами ЦПК України.

З наведених підстав клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі не підлягає задоволенню. Інший висновок не буде ґрунтуватися на вимогах процесуального закону, який регулює порядок та підстави зупинення провадження у справі згідно з п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч.1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зазначено, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України.

У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

У розумінні ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат».

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено примусове виконання рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16836, за яким підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №03-676/07-А від 22 серпня 2007 року в розмірі 39 144 грн 10 коп. (а.с.5).

Установлено, що на час постановлення судом оскаржуваної ухвали суду від 08 листопада 2024 року та апеляційного перегляду справи, цей виконавчий напис від 14 серпня 2020 року № 16836 є чинним та не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 15 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 із примусового виконання виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №03-676/07-А в розмірі 39 144 грн 10 коп. (а.с.14).

Станом на час постановлення судом оскаржуваної ухвали суду від 08 листопада 2024 року та апеляційного перегляду справи, вказане виконавче провадження НОМЕР_1 не завершене.

Пунктом 1 частини 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків - є договори та інші правочини.

Установлено, що 07 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №07-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №03-676/07-А (а.с.17-20).

В подальшому на підставі договору №18-05/23 від 18 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, право вимоги за вищевказаним кредитним договором №03-676/07-А перейшло до ТОВ «Дебт Форс» (а.с.21-24).

Тобто, наявними у справі доказами підтверджено, що ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за кредитним договором №03-676/07-А, за яким приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 14 серпня 2020 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16836, який в свою чергу перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. (ВП НОМЕР_1).

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в даному випадку заявник ТОВ «Дебт Форс» надало суду достатні докази того, що в цій справі має місце правонаступництво, внаслідок якого права стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №03-676/07-А, перейшли до правонаступника стягувача - ТОВ «Дебт Форс».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №16836 від 14 серпня 2020 року з ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс».

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги що у ОСОБА_1 відсутні будь-які договірні та фінансові відносини з ТОВ «Вердикт Капітал» чи ТОВ «Дебт Форс», а також, що він не отримував жодних документів щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 16836 від 14 серпня 2020 року, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки ці обставини не мають жодного правового значення під час вирішання питання про заміну стягувача у виконавчому проваджені на підставі ст.ст.55,442 ЦПК України, ст.ст.512-514 ЦК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що при задоволенні заяви суд не з`ясував та не взяв до уваги, що 15 листопада 2019 року у справі № 2-935/11 вже було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, то вони також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Так, ухвалою Подільського районного суду міста Києва 15 листопада 2019 року у справі № 2-935/11 дійсно відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження. Однак ТОВ «Вердикт Капітал» просило замінити його у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 березня 2011 року у справі № 2-935/11. Судом було відмовлено у задоволенні такої заяви з тих підстав, що заявником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що виконавчий лист щодо примусового виконання заочного рішення суду від 31 березня 2011 року у справі № 2-935/11 взагалі судом видавався.

Водночас у даній справі № 758/11907/24 ТОВ «Дебт Форс» просило замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника - ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №16836, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Тобто у даній справі №758/11907/24 ТОВ «Дебт Форс» просить визнати його стягувачем у виконавчому провадженні, яке не стосується виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 березня 2011 у справі № 2-935/11.

З цих же підстав колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом не було з`ясовано, на якій підставі через 7 років ТОВ «Вердикт Капітал» стало правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором № 03-676/07-А від 22 серпня 2007 року, по якому вже було прийняте заочне рішення.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було досліджено в повній мірі законність правонаступництва з різницею в місяць від ТОВ «Кампсіс Лігал» до ТОВ «Вердикт Капітал», то вони є необґрунтованими, виходячи з такого.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять даних про те, що укладений 07 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» договір №07-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а також що укладений 18 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» договір №18-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за якими право вимоги за вищевказаним кредитним договором №03-676/07-А перейшло до ТОВ «Дебт Форс», у встановленому законом порядку визнані недійсними або є нікчемними в силу закону і таких доказів заявником суду не надано.

Тому ці договори про відступлення права вимоги в силу ст.204 ЦК України є правомірними.

Що стосується доводів ОСОБА_1 у його додаткових поясненнях про те, що рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного Банку України від 28 червня 2024 року анульовано ТОВ «Дебт Форс» ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом здійснювати діяльність з надання таких фінансових послуг, як надання коштів та банківських металів у кредит, факторинг, то ці обставини також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Анулювання ліцензії ТОВ «Дебт Форс» на надання фінансових послуг, таких як кредитування та факторинг, не перешкоджає заміні стягувача у виконавчому провадженні відповідно до ст.442 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.50 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», з дати анулювання ліцензії фінансова компанія втрачає право надавати нові фінансові послуги. Проте зобов`язання за раніше укладеними договорами виконуються сторонами в повному обсязі до моменту їх повного виконання.

Стаття 442 ЦПК України передбачає можливість заміни сторони у виконавчому провадженні у разі її вибуття. Це означає, що якщо стягувач (кредитор) вибуває з правовідносин, його права та обов`язки можуть бути передані правонаступнику, який стає новим стягувачем у виконавчому провадженні.

Таким чином, анулювання ліцензії ТОВ «Дебт Форс» не впливає на можливість виконання зобов`язань за вже укладеними договорами та не перешкоджає заміні стягувача у виконавчому провадженні відповідно до ст.442 ЦПК України.

Інші доводи та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про невідповідність висновків, викладених в ухвалі судді першої інстанції, обставинам справи, та порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Датою постанови апеляційного суду є дата складення повного її тексту, оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч.5 ст.268 ЦПК України, якою передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: