Дата документу 10.03.2025
Справа № 334/491/25
Провадження № 2/334/1115/25
10 березня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
представник позивача Меркулова В.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.12.2007 у сумі 39 113,01 гривень, що складається із: 30 969,65 гривень заборгованість за тілом кредиту та 8 143,36 гривні заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідачка відзив на позов не подала.
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 31.01.2025 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечення проти заочного вирішення справи не подав.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
28.01.2008 відповідачка звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, GOLD клуб». Відповідно до Довідки про умови кредитування сторони погодили умови кредитного договору, а саме пільговий період, під час якого нарахування процентів здійснюється у розмірі 0,01 відсотків річних, базова процентна ставка 2,5 відсотки річних, розмір щомісячних платежів 7 відсотків від суми заборгованості, але не менше 50 гривень, процентна ставка на суму простроченої заборгованості 5 відсотків у місяць, тощо. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідачка отримала кредитну картку № НОМЕР_1 .
03.03.2021 відповідачкою підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, на підставі якої були погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, зокрема строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка за кредитом у розмірі 40,8 відсотків річних для карт «Універсальна Gold», процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту у розмірі 81,6 відсоток річних, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією.
Також відповідачкою підписаний споживчого Паспорт кредиту.
Факт перерахування позивачем кредиту га поточний рахунок відповідачки підтверджується випискою за договором № б/н за період 14.01.2008 06.01.2025.
Відповідно до виписки за договором № б/н за період 14.01.2008 06.01.2025, розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідачки станом на 06.01.2025 становить 39 113,01 гривень, що складається із: 30 969,65 гривень заборгованість за тілом кредиту та 8 143,36 гривні заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 6 Закону України від 22.05.2003 № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» в редакції, чинній на момент підписання кредитного договору (далі Закон № 851-IV), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Згідно з пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України від 05.10.2017 № 2155-VIII «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (далі - Закон № 2155-VIII), електронним підписом є електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Державне регулювання у сферах електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації у банківській системі України здійснює Національний банк України, що передбачено статтею 5 Закон № 2155-VIII.
У пункті 14 розділу ІІ Положення про застосування електронного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14.08.2017 № 78, чинного на момент укладення кредитного договору (далі Положення № 78), зазначено, що використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим ЕП) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Укладення окремого договору щодо використання кваліфікованого ЕП не вимагається.
При укладені кредитного договору сторони погодили використання простого цифрового підпису при наданні банком будь-яких послуг позичальнику.
За таких обставин суд встановив, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами, у тому числі в електронній формі з використанням електронного підпису.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Умовами кредитного договору сторонами погоджена процентна ставка за користування кредитом 2,5 відсотки в місяць (30 відсотків річних) з 28.01.2008 до 02.03.2021 та у розмірі 40,8 відсотків річних з 03.03.2021 до 06.01.2025.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії, зі встановленням кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 06.01.2025 має заборгованість у сумі 39 113,01 гривень, що складається із: 30 969,65 гривень заборгованість за тілом кредиту та 8 143,36 гривні заборгованість за простроченими відсотками
За цих обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача вищевказану заборгованість за кредитним договором.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422,40 гривень.
Керуючись статтями 3, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд
позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.12.2007 в сумі 39 113 (тридцять дев`ять тисяч сто тринадцять) гривень 01 копійка, що складається із: 30 969 (тридцять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 65 копійок заборгованість за тілом кредиту та 8 143 (вісім тисяч сто сорок три) гривні 36 копійок заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 17 березня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач Акціонерне товариство КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1д, м. Київ, ,

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя М.В. Фетісов