Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/89/25
Провадження № 2/528/226/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2025 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дитину, яка не досягла 18 років, а саме неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач починаючи з 12.02.1997 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.10.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. За час даного шлюбу в сторін народилось троє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що після розірвання шлюбу, діти залишились проживати з ним. На даний час старші діти проживають окремо, з позивачем проживає лише менший син ОСОБА_6 , відповідач проживає окремо від позивача та їхнього спільного сина.

Вказує, що в зв`язку з тим, що відповідач не займалась вихованням меншого сина ОСОБА_6 , а також враховуючи те, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обов`язку виховувати дітей, піклуватися про них та матеріально їх забезпечувати, позивач звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області із Заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до судового наказу № 528/964/19, виданого Гребінківським районним судом Полтавської області 11.10.2019 року, із ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх її видів заробітку (доходу) щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, 08.10.2019 року і до дитиною повноліття.

Зазначає, що більше 6 років він самостійно забезпечує всі потреби сина: харчування, лікування, одяг, навчання, розвиток, відпочинок тощо. У повному обсязі створюю всі необхідні умови для його проживання та нормального розвитку, задовольняє гармонійний розвиток особистості дитини в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, дбає про здоров`я дитини, забезпечую сину регулярний огляд у лікарів, які здійснюють планові обстеження та лікування. Вказує, що він є здоровою та працевлаштованою особою, має стабільний дохід, шкідливих звичок не має, дбайливо ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, син завжди має доглянутий та охайний вигляд, чемний та спокійний, має гарні манери поведінки.

Вказує, що відповідач наразі не приймає участі у вихованні дитини, не виявляє бажання залишитись з дитиною, та за весь час не оспорювала той факт, що з 2019 року не проживає разом із позивачем та спільною дитиною. Відповідач з сином фактично не спілкуються та не підтримують стосунків. При цьому жодних перешкод у вихованні та спілкуванні матері з дитиною позивач не здійснює.

Як на підставу для звернення з вказаним позовом до суду, зазначає, що в нього немає іншої можливості підтвердити факт, що він самостійно утримує та виховує дитину, та вважає, що встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини повинно бути юридично зафіксоване, адже в подальшому можуть виникати питання стосовно оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним з батьків, а також щодо переміщення сина без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з ними та для того, щоб у повній міри мати право представляти інтереси дитини без згоди матері.

11 лютого 2025 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 29).

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання на 11.03.2025 року об 10-00 год. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву (а.с. 30-32).

11.03.2025 року позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, натомість через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, враховуючи подану заяву відповідача, просив розглянути справу на підставі наявних доказів та без участі сторони позивача, і задовольнити заявлені позовні вимоги (а.с.45).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, вона належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, натомість через засоби поштового зв`язку, керуючись ст.49 ЦПК України подала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розгляд справи проводити без її участі, в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання (а.с. 39-44).

Представник служби у справах дітей Гребінківської міської ради в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, разом з цим через канцелярії суду від начальника служби Жолобецької В. надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності представника служби, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, крім того додано акт обстеження умов проживання (а.с.46-48).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (далі Позивач) ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (далі Відповідач) ІНФОРМАЦІЯ_5 починаючи з 12.02.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.10.2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.20-23). Зокрема вказаним рішенням було встановлено, що за час шлюбу у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, факт того що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є Позивач та Відповідач підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 13.03.2010 року (а.с.10).

Як вказує Позивач після розірвання шлюбу, діти залишились проживати з ним. На даний час старші діти проживають окремо, з позивачем проживає лише менший син ОСОБА_6 , відповідач проживає окремо він позивача та їхнього спільного сина.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади Позивач та його син ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11,12).

Як вбачається з копії рішення Гребінківського районного суду Полтавської області у справі № 528/1067/19 від 17.02.2020 року (а.с.15-17) судом встановлені наступні обставини:

«Відповідно до виконавчого листа № 543/359/17, виданого Оржицьким районним судом Полтавської області 22.06.2017 року, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частини від доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.04.2017 року (а.с.08).

Відповідно до судового наказу № 528/964/19, виданого Гребінківським районним судом Полтавської області 11.10.2019 року, із ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх її видів заробітку (доходу) щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, 08.10.2019 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.07).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 181 від 07.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Фактично за цією адресою проживають ОСОБА_1 та його неповнолітній син - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає.

З огляду на це, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено повністю.

Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 22 червня 2017 року».

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до копії висновку Служби у справах дітей Гребінківської міської ради про потреби сім`ї від 24.01.2025 року (а.с.13) встановлено, що родина є неповна, батьки розлучені з 2019 року, мати проживає окремо за межами громади, батько самостійно забезпечує належні умови для проживання та виховання сина.

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №109 від 27.01.2025 року (а.с.14) встановлено, що Позивач зареєстрований і проживає разом з сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Син знаходиться на повному утриманні батька. Для дитини створені належні умови для проживання та розвитку.

Аналогічні обставини відображені в доданому до матеріалів справи Слубою у справах дітей Гребінківської міської ради акту обстеження умов проживання від 21.05.2024 року (а.с….)

Згідно довідки № 1 від 22.01.2025 року (а.с.19) Позивач ОСОБА_1 з 23.07.2010 року працює на посаді голови правління Гребінківського районного споживчого товариства, його заробітна плата за 2024 рік склала 90600,00 грн.

Відповідно до копії довідки №7 від 22.01.2025 року (а.с.25) ОСОБА_3 , навчається в 9-в класі Академічного ліцею «Європейській» Лубенської міської ради.

Відповідно до даних характеристики Академічного ліцею «Європейській» Лубенської міської ради, за час навчання ОСОБА_3 , його виховує лише батько, який приділяє належну увагу становленню сина як особистості, батько бере активну участь у житті класу, є заступником голови батьківського комітету (а.с.24).

Постановою ВП ВС від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23), визначено, що факт самостійного виховання та утримання дитини може бути встановлено лише в позовному провадженні, розгляд даних справ в окремому провадженні не допускається.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги також постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведеними у цьому позові обставинами підтверджують, що факт, який просить встановити позивач є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав позивача та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на самостійному вихованні і догляді позивача потрібно з метою захисту прав та інтересів дитини та прав позивача, як батька.

Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає.

Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

При цьому, судом встановлено, що Відповідач не заперечує факту проживання та перебування на вихованні та утриманні батьком спільної дитини.

Судом встановлено та визнано Відповідачем те, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає з своїм батьком ОСОБА_1 , який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про стан його здоров`я. Дитина проживає окремо від матері.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини та зважаючи на те, що від встановлення факту самостійного виховання дитини до 18 років Позивачем залежить виникнення права останнього на соціальну допомогу, як особи, яка самостійно виховує дитину до 18 років, з огляду на той факт, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354-356 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дитину, яка не досягла 18 років, а саме неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 21.04.2025 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Третя особа: Служба у справах дітей Гребінківської міської ради Полтавської області, (юридична адреса: 37400 Полтавська область м.Гребінка, провул. О.Припутня, буд. 1).

Повний текст судового рішення складено 19.03.2025 року.

Суддя М. О. Вітківський