Справа № 152/1579/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 березня 2025 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.
за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідача ОСОБА_2
вимоги позивача: про зміну способу стягнення аліментів, -
учасники справи в судове засідання не з`явилися;
негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Позивачка звернулася до суду з цим позовом та вказала, що вони з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року по справі №152/1412/15-ц в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно. З моменту ухвалення судового рішення змінилися обставини, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, а саме: покращилося матеріальне становище відповідача, та погіршився стан здоров`я дитини - ОСОБА_3 . Згідно з медичною випискою, в дитини діагностовано важке важковиліковне захворювання - псоріаз та ще одне супутнє захворювання - гіпертрофія мигдалин. Крім того, дитина часто хворіє на гострі респіраторні захворювання та пневмонію. Тому, враховуючи наявні захворювання позивачу потрібні кошти на лікування дитини, придбання кремів, мазів, вітамінів, оплату відповідного харчування, та на оплату проведення додаткових лабораторних досліджень, тощо. Всі ці витрати несе позивачка одноособово, відповідач лише сплачує аліменти в мінімальному розмірі. Того розміру аліментів, який сплачує відповідач недостатньо для утримання їхньої спільної дитини. Крім того, на утриманні позивачки перебуває ще одна дитина - син ОСОБА_4 , 2019 року народження. Відповідач служив в ЗСУ, є учасником бойових дій, в даний час працевлаштований, проте, відмовляється повідомляти про місце своєї роботи та розмір отримуваного доходу. Інших утриманців, окірм спільної дочки сторін, у відповідача немає. У зв`язку із вищевикладеним позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року по справі №152/1412/15-ц з твердої грошової суми 600 грн щомісячно на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1-5).
2. На підтвердження позовних вимог позивачка надала суду копію свого паспорта, копію свідоцтва про шлюб, копію рішення Шаргородського районного суду від 25 вересня 2015 року по справі №152/1412/15-ц, копію свідоцтва про народження дитини, копії довідок, копії виписок із медичної картки амбулаторного хворого.
3. Відповідач відзиву на позов не подав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. 6 лютого 2025 року від представника позивачки адвоката Зубаня О.О. надійшло клопотання в якому він просив дану справу розглядати без участі позивача та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.64).
5. 17 березня 2025 року від представника позивачки до суду надійшло клопотання, в якому він просив дану справу розглянути без участі позивачки та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.68).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 9 грудня 2024 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачці та відповідачу строк до 10 січня 2025 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.25).
6. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду з Єдиного державного демографічного реєстру інформацією від 12 листопада 2024 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.24). 5 грудня 2024 року поштова кореспонденція, надіслана відповідачу, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.52).
7. Ухвалою суду від 6 лютого 2025 року судове засідання по справі відкладено на 17 березня 2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та постановлено здійснити його виклик на вказану дату шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.66).
8. Відповідно до оголошень про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідач двічі був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (а.с.62 ,67).
9. Таким чином, відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подавав. Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України 17 березня 2025 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
10. Відповідно до копії паспорта позивачки, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області (а.с.6).
11. Згідно із копією свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 2 жовтня 2018 року у Шаргородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №87. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.9).
12. Із копії рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року видно, що позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 , аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 31 серпня 2015 року і до досягнення дочкою повноліття (а.с.10-11).
13. Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_6 (а.с.12).
14. Згідно із копією довідки, виданої виконкомом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 4 листопада 2024 року, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані та проживають: баба ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).
15. Відповідно до копії виписки із картки амбулаторного хворого 2708, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз S91-Псоріаз (а.с.15).
16. Згідно із копією довідки, виданої Рахнівсько-Лісовим ліцеєм Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області матері учениці 5 класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 про те, що її чоловік, ОСОБА_2 не проживає із ними, має іншу сім`ю та за час навчання дитини жодного разу не цікавився донькою, її навчанням, поведінкою, здоров`ям та справами, ніколи не приходив до закладу освіти, не контактує з вчителями та класним керівником дитини. Зі слів матері та дитини жодного разу він не надавав ніякої допомоги (а.с.16).
17. Із копії виписки з амбулаторної картки №14/48, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11 листопада 2016 року по 18 листопада 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Правобічна пневмонія не госпітальна з обструктивними синдромом (а.с.17).
18. Відповідно до копії довідки №447, виданої Рахнівсько-Лісовим старостинським округом 4 листопада 2024 року, на утриманні ОСОБА_1 дійсно перебуває дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).
19. Згідно із відповіддю №1203646 від 17 березня 2025 року, ОСОБА_2 востаннє в серпні 2024 року отримав соціальні виплати з виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради у розмірі 5000 грн (а.с.70).
20. Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів відповідача за період з 1 кварталу 2015 року по 1 квартал 2025 року, відповідач в 2015, 2016, 2018 та 2019 роках взагалі не мав ніяких доходів. З березня 2022 року матеріальне становище відповідача покращилося, позаяк йому почали виплачувати виплати військовослужбовцям. Такі виплати відповідач отримував до травня 2023 року. В серпні 2024 року відповідачу було виплачено соціальну виплату в сумі 5000 грн (а.с.70).
21. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
V. Оцінка Суду.
22. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.
23. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
24. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
25. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
26. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
27. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
28. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
29. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
30. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
31. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
32. При вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має (відомості протилежного до суду не подав); з часу ухвалення попереднього рішення суду про стягнення адіментів на утримання спільної дитини сторін матеріальне становище відповідача дещо покращилось, а стан здоров`я дитини значно погіршився. З урахуванням рівності обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.
VI. Розподіл судових витрат.
33. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись статтями 141, 223, 235, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 180, 181, 182, 183, 192 СК України, Суд, -
у х в а л и в :
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити повністю.
2. Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми 600 грн щомісячно, на 1/4 частину від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
3. Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили.
4. Припинити стягнення за виконавчим листом, що був виданий на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року по справі №152/1412/15-ц.
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення суду складено 17 березня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, паспорт № НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Зубань Олександр Олександрович, який знаходиться по вул. Перемоги, 4, в с. Бірків Вінницького району Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000358, видане на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 21 листопада 2018 року №11, діє на підставі ордеру серії АВ №1169904 від 29 грудня 2024 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, паспорт № НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА