К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року місто Київ

справа № 752/17255/24

провадження № 22-ц/824/6633/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів:Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Кокошка О.Б. від 29 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Позов обґрунтовано тим, що у період шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб розірвано 2 серпня 2017 року. На підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 2 серпня 2017 року з ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання сина в розмірі 2 500 грн. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 1 травня 2024 року розмір аліментів збільшено до 3 500 грн.

Зазначає, що за період з червня 2023 року по січень 2024 року вона понесла додаткові витрати на утримання сина, а саме: оплата туристичної путівки до дитячого табору "Фрістайл кемп" - 21 200 грн; спортивна секція з баскетболу за 4 місяці - 11 116 грн; купівля зимового взуття - 3 989 грн. Вважає, що половину додаткових витрат, понесених нею на утримання сина, повинні бути стягнуті з відповідача

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в розмірі 18 152 грн 50 коп. одноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 18 152 грн 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 1 211 грн 20 коп. Відповідно до статті 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка надала належні та достатні докази фактичного понесення додаткових витрат на утримання дитини, які були викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дитини. Суд визнав, що такі витрати (туристична путівка, спортивна секція та купівля зимового взуття) підпадають під дію статті 185 СК України, яка зобов`язує батьків брати участь у додаткових витратах на дитину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що витрати, заявлені позивачем, не можуть вважатися додатковими, оскільки вони не спричинені особливими обставинами, такими як наявність у дитини видатних здібностей до баскетболу або необхідність відпочинку в конкретному літньому таборі. Крім того, придбання зимового взуття також не підпадає під категорію додаткових витрат на дитину відповідно до статті 185 СК України.

Також зазначає, що позивач не довела фінансової спроможності відповідача нести ці витрати, враховуючи, що він працює кухарем у ТОВ "Заклад дошкільної освіти "Крістал кідс" і має дохід близько 7 000 грн на місяць, з яких 3 500 грн відраховуються на сплату аліментів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 не скористалася своїм правом на подання відзиву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 7 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 2 серпня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі

2 500 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копій платіжних інструкцій, ОСОБА_3 здійснила оплату за дитячу путівку в туристичний табір "Фрістайл" (червень 2023 року) в сумі 21 200 грн; придбала дитячі черевики вартістю 3 989 грн; у період з вересня 2023 року по грудень 2023 року оплачувала вартість тренувань дитини у секції по баскетболу - 2 900 грн щомісячно та у січні 2024 року - 2 416 грн.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 1 травня 2024 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі до 3 500 грн, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 27 вересня 2024 року, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2024 року отримав заробітну плату у ТОВ "Заклад дошкільної освіти "Крістал кідс" у загальному розмірі 120 963 грн 01 коп.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно частини 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, яка переглядається, встановлено, що позивачкою оплачено поїздку сина до туристичного табору "Фрістайл", придбано зимові черевики та оплачено тренування з баскетболу.

Однак, колегія суддів вважає, що витрати на придбання зимового взуття не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері.

Щодо витрат, пов`язаних з оплатою поїздки сина до туристичного табору та тренування з баскетболу, колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено, що вони зумовлені особливими обставинами, пов`язаними з розвитком певних здібностей дитини. Крім того, заявлені витрати викликані саме бажанням матері, за відсутності згоди батька, та не можуть розцінюватись як додаткові, тобто як такі, що викликані особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявлені позивачкою, на її думку додаткові витрати, у розумінні статті 185 СК України такими не є, а відносяться до загальних витрат, пов`язаних із забезпеченням дитини.

Доказів щодо наявності особливих обставин, потреби у розвитку здібностей дитини та санітарно-курортного оздоровлення матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачкою понесені додаткові витрати на дитину, які викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне компенсувати ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 860 грн. 80 коп. за рахунок держави.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1860 грн 80 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: