У х в а л а

14 березня 2025 року

м. Київ

Справа № 686/15072/24

Провадження № 61-1992ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на «рішення» Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди та

в с т а н о в и в :

1. 10 лютого 2025 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове, згідно з яким «позовну вимогу задоволити».

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

4. У касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується (пункт 4 частини другої статті 392 ЦПК України). Скаржник у касаційній скарзі зазначив, що оскаржує «рішення» Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року. Однак згідно з Єдиним державним реєстром судових суд першої інстанції рішення у справі № 686/15072/24 рішення про відмову у задоволенні позову в цей день не ухвалював, а постановив ухвалу про залишення позову без розгляду. Тому скаржник має пояснити, яке саме «рішення» суду першої інстанції він оскаржив.

(2) Щодо підстав касаційного оскарження

5. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Проте у касаційній скарзі скаржник такі підстави не конкретизував.

5.1. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (останній абзац частини другої статті 389 ЦПК України).

5.2. У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац четвертий пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України).

5.3. Скаржник у касаційній скарзі зазначив, що суд апеляційної інстанції «застосував норми права без врахування висновків щодо застосування норм права в тотожних правовідносинах, а саме в постановах ВС КЦС від 20 вересня 2021 року у справі № 686/8422/20, у справі 686/13784/21 від 3 лютого 2022 року, у справі № 686/4032/21 від 8 червня 2022 року № 686/4032/21 (61-19006св21)…».

5.4. Скаржник навів цитатиіз зазначених постанов, які стосувалися його аргументів на користь того, чому необхідно задовольнити позов. Однак немає обґрунтування того, у чому полягає порушення судом першої інстанції норм права під час постановлення ухвали (якщо скаржник оскаржує саме її), залишеної 15 січня 2025 року без змін апеляційним судом, про залишення без розгляду позову скаржника через повторне нез'явлення скаржника на судове засідання та неповідомлення причини такої неявки. Інакше кажучи, скаржник не пояснив, чому не вважає законним та обґрунтованим залишення його позову без розгляду через повторне нез'явлення на судове засідання та неповідомлення суду причини неявки.

5.5. З огляду на вказане скаржник, якщо він оскаржує ухвалу суду першої інстанції від 11 листопада 2024 року про залишення позову без розгляду та постанову апеляційного суду за наслідками перегляду вказаної ухвали, має навести обґрунтування того, у чому полягає порушення судами норм процесуального права.

(3) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

6. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

7. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на «рішення» Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима