ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/226/25 Справа № 211/5176/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

17 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни та Остапенко Вікторії Олександрівни по цивільній справі №211/5176/21 за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшикова Кристина Олександрівна, про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності, за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 року провадження у цивільній справі за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшикова К.О., про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності до закінчення остаточного вирішення цивільної справи №211/2047/21 за позовом ОСОБА_2 до Криворізької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1090/5 від 24.03.2021 року «Про задоволення скарги» зупинено.

Криворізька міська рада звернулася до Дніпровського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 року

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2024 року, цивільну справу №211/5176/21 передано колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі: суддя-доповідач Зубакова В.П., судді Бондар Я.М., Остапенко В.О.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року з Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області витребувано цивільну справу №211/5176/21 за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшикова К.О., про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності.

27 лютого 2025 року цивільна справа №211/5176/21 надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою позивача Криворізької міської ради на ухвалу Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 року. Призначено справу до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в ній матеріалами на 09 квітня 2025 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду .

Інформацію про рух справи розміщено на офіційному веб-сайті Дніпровського апеляційного суду.

14 березня 2025 року ОСОБА_1 , через підпистему «Електронний суд», звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової В.П., Бондар Я.М., Остапенко В.О., яка надішла до Дніпровського апеляційного суду 17 березня 2025 року.

Заява про відвід мотивована тим, що має місце постійне і систематичне позапроцесуальне спілкування суддів із представниками Криворізької міської ради щодо судових справ за участі ОСОБА_1 , що призвело до упередженого ставлення суддів Дніпровського апеляційного суду у м. Кривому Розі до нього та необ`єктивного розгляду судових справ за його участі. Зауважує, що загальновідомим є той факт, що юридичне управління виконкому Криворізької міської ради очолює ОСОБА_4 , мати якого ОСОБА_5 (депутат Криворізької міської ради минулих скликань) має дружні (родинні) стосунки із ОСОБА_6 , яка до 03 жовтня 2024 року була головою Дніпровського апеляційного суду та яка забезпечує і наразі прийняття у Дніпровському апеляційному суду у м. Кривому Розі необхідних рішень на користь Криворізької міської ради. ОСОБА_1 вважає, що саме внаслідок позапроцесуального спілкування суддів із представниками позивача щодо судових справ за його участі постановою Дніпровського апеляційного суду у м. Кривому Розі від 06 лютого 2024 року у пов`язаній справі №211/2047/21 було скасовано судове рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року. У подальшому, учасники справи №211/2047/21 вимушені були звернутись із касаційними скаргами на таку постанову Дніпровського апеляційного суду у м. Кривому Розі від 06 лютого 2024 року у справі №211/2047/21 та клопотанням про зупинення її дії. Ухвалою Другої судової палатою Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2024 року справу №211/2047/21 було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, зокрема, із тих підстав, що дана колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, зроблених у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2021 у справі №910/5971/20 (яку застосували судді Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) у пов`язаній справі №211/2047/21). Однак, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року справу було повернуто на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки, на думку суддів Великої Палати Верховного Суду, відсутня необхідність відступати від правових висновків, які були викладені у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі №910/5971/20, яка була застосована суддями апеляційного суду (м. Кривий Ріг) у рамках справи №211/2047/21, адже вона є нерелевантною по відношенню до справи №211/2047/21 та спірних правовідносин, які у ній розглядаються.

За таких обставин, на переконання відповідача ОСОБА_1 , у даному випадку має місце злочинна змова посадових осіб виконкому Криворізької міської ради, які шляхом зловживання службовим становищем та шляхом позапроцесуального спілкування із суддями Дніпровського апеляційного суду у м. Кривому Розі перешкоджають його родині займатись спільною підприємницькою діяльністю та вимагають за «копейки» відчужити будівлі та споруди автостоянки на користь осіб наближених до керівництва міста.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2025 року визнано відвід, заявлений відповідачем ОСОБА_1 , про колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової В.П., Бондар Я.М., Остапенко В.О. необґрунтованим, справу передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення суді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2025 року для розгляду заяви про відвід суддів визначено суддю Дніпровського апеляційного суду Корчисту О.І.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової В.П., Бондар Я.М., Остапенко В.О. апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За частинами 7, 8 статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки наведені у ньому мотиви не можуть бути підставою для відводу відповідно до вимог статей 36, 37 ЦПК України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина 1 статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Статтями 36-37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Відповідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на наявність обставин, що викликають у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді даної справи ґрунтуються на припущеннях.

Статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Оскільки, заявником не наведено підстав, з урахуванням яких можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової В.П., Бондар Я.М., Остапенко В.О., доводи ОСОБА_1 в заяві про відвід суддів не є правовими підставами для відводу суддів в розумінні статей 36, 37 ЦПК України, та з урахуванням встановленої заборони втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни, Остапенко Вікторії Олександрівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду О.І. Корчиста