УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

справа № 524/8122/23

провадження № 61-2818 ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2024 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправної бездіяльності щодо ненадання доступної інформації та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»), у якому просив визнати протиправною бездіяльність АТ «Укрзалізниця» щодо ненадання йому, як споживачу, котрий мав намір у жовтні 2023 року придбати квиток на проїзд залізничним транспортом та замовити продукцію для особистих потреб, доступної інформації до моменту продажу харчового продукту та зобов`язати відповідача забезпечити йому надання доступної інформації про фасовані харчові продукти, продаж яких здійснюється дистанційно.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність АТ «Укрзалізниця» щодо ненадання ОСОБА_1 , як споживачу, котрий мав намір у жовтні 2023 року придбати квиток на проїзд залізничним транспортом та замовити продукцію для особистих потреб, доступної інформації до моменту продажу харчового продукту, а саме переліку інгредієнтів, кількості харчового продукту в установлених одиницях вимірювання, найменування та місцезнаходження оператора ринку харчових продуктів, відповідального за інформацію про харчовий продукт, а для імпортованих харчових продуктів - найменування та місцезнаходження імпортера, інформації про поживну цінність харчового продукту при замовленні харчових продуктів, зокрема локшини вегетаріанської з овочами та грибами в соусі «Теріякі», пасти «Болоньєзе» з базиліком, бойового чаю, розчинної кави, авторського чаю, дріп-кави, інших харчових продуктів.

Зобов`язано АТ «Укрзалізниця» забезпечити надання відповідної інформації ОСОБА_1 .

Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь держави 1 073,60 грн судового збору.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 жовтня 2024 року частково задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дем`янченка С. М. про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 кошти у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. В іншій частині стягнення відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 жовтня 2024 року визнано таким, що втратило законну силу.

Компенсовано за рахунок держави витрати зі сплати судового збору, понесені АТ «Укрзалізниця» у розмірі 1 288,50 грн.

05 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до положень пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у цій справі є вимоги про захист прав споживача, зокрема щодо визнання бездіяльностіпротиправною та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо надання інформації.

Ця справа не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у таких справах підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду

в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок

і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що

є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 нарішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про захист прав споживачів шляхом визнання протиправної бездіяльності щодо ненадання доступної інформації та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара