Провадження № 22-ц/801/691/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

19 березня 2025 рокуСправа № 127/34914/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2024 року про повернення заяви позивачеві в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Арбітражного керуючого Гонти Оксани Анатоліївни про стягнення грошових коштів,

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2024 року матеріали позовної заяви визнано неподаними та повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме для надання документу, що підтверджує сплату судового збору на належний рахунок у розмірі 605,60 грн.

Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримано 01 березня 2024 року.

06 березня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав заяву, в якій просить звільнити його від сплати судового збору та відкрити провадження у справі. У разі виявлення інших недоліків апеляційної скарги просить продовжити процесуальний строк на їх усунення.

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначає, що довідка з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 05 березня 2025 року підтверджує, що в 2024 році йому було нараховано 1 822,04 грн. Наведені обставини свідчать про його незадовільний фінансовий стан, що перешкоджає йому спалтити судовий збір.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З положень статті 136 ЦПК України слідує, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга вказаної статті).

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Апеляційний суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком, який, вирішуючи таке питання, враховує майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надав Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 05 березня 2025 року, у яких зазначено, що ОСОБА_1 нараховано та виплачено дохід в загальному розмірі 1 822,04 грн.

Апеляційний суд вважає, що наданий заявником єдиний доказ на обґрунтування неспроможності сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатнім для звільнення від сплати судового збору, оскільки він не містить інформації про майновий стан позивача в цілому, який би свідчив про його неспроможність сплатити судовий збір

Даних про місце роботи (пенсію) ОСОБА_1 , наявність рухомого, нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо, що також враховується судом при ухваленні рішення про звільнення від сплати судового збору, заявником надано не було.

Апеляційний суд зважає на те, що розмір судового збору є незначним.

Вказані вище обставини у їх сукупності унеможливлюють задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

При цьому апеляційний суд наголошує, що норми Закону України «Про судовий збір» визначають порядок сплати судового збору, встановлюють ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, №28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

На підставі вищезазначеного, беручи до уваги ненадання заявником відомостей про реальні доходи та незадовільний майновий стан, а також незначний розмір судового збору підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Частиною 2 статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року, а саме не сплатив судовий збір, але подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, у задоволені якого відмовлено, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити встановлений апеляційним судом строк усунення вказаних в згаданій ухвалі недоліків щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.127,354,356,357 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити строк усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2024 року протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали, в іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало