Справа № 594/1206/24
Провадження №2/594/23/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Голянської Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить позбавити її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову посилається на те, що він з відповідачкою перебували у цивільному шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . З самого народження дитина проживає з ним та його батьками і вони займаються його вихованням, піклуванням та забезпечують його повне утримання. 09.08.2023 Шевченківським районним судом м.Львова було видано судовий наказ про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини. Відповідачка виїхала на постійне проживання до Європи. Мати дитини жодним чином не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про її моральний розвиток та ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи постійне проживання відповідачки поза межами України, її самоусунення від спілкування з сином, від участі в його вихованні, у забезпечені його належного духовного розвитку, від участі в матеріальному забезпеченні дитини, однозначно свідчить про її винну поведінку та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Між відповідачкою та її малолітнім сином повністю відсутнє будь-яке спілкування.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 19.08.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15.01.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Голянська Ю.А. в залі судового засідання позов підтримали та просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в зал судового засідання не прибула, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Причини неявки суд не повідомила.

Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в зал судового засідання не прибув, у поданій заяві просить справу слухати у його відсутності.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

Сторони перебували у цивільному шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 09.01.2014.

Згідно довідки № 152 від 17.04.2024, виданої середньою загальноосвітньою школою №62, ОСОБА_4 навчається у СЗШ №62 м.Львів у 4-А класі .

Згідно Акта №1 від 10.04.2024 за підписом голови ОСББ «Грінченка 1», в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 з 2003 року, разом з ним в квартирі проживають: син ОСОБА_4 , батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , брат ОСОБА_7 .

Згідно характеристики №03-07/73 від 17.04.2024 виданої середньою загальноосвітньою школою №62, ОСОБА_4 навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований і працелюбний учень. Хлопець добре усвідомлює свої обов`язки, цікавиться навчанням. Йому дуже подибається вчитися, добре володіє математикою, українською мовою, багато читає художньої літератури. ОСОБА_8 уважний на уроках, самостійний та спостережливий. За характером добрий, чесний, щедрий та врівноважений. Користується авторитетом серед однокласників, підтримує дружні стосунки з дітьми класу, має багато друзів. Завжди охайний, систематично відвідує школу, сумлінно ставиться до виконання своїх обов`язків, бере активну участь в житті класу та школи. Вихованням хлопчика займається тато, дідусь та бабуся. Вони приділяють належну увагу дитині, прислухаються до порад класного керівника.

Згідно інформації наданої Державною прикордонною службою України від 19.09.2024, ОСОБА_3 перетнула кордон України, виїхала 23.04.2022 через пункт пропуску Краківець. Інформації після 23.04.2022 в базі даних немає.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП НОМЕР_4, станом на 25.11.2024 у боржника ОСОБА_3 наявний сукупний розмір заборгованості по аліментах в сумі 45891 грн.

В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили той факт, що дитина ОСОБА_4 проживає з батьком, бабусею та дідусем, які його виховують. Перебуває на повному утриманні батька. Мати дитини не цікавиться її життям, не спілкується, матеріально не допомагає, не бере участі у вихованні сина, повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків та нехтує ними.

Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 .

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

За приписами п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Так, у рішенні в справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Також, Європейський Суд у своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»).

Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими.

Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не виявляє щодо дитини ОСОБА_4 батьківського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до забезпечення дитині необхідного матеріального забезпечення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти.

На підставі викладеного, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, закріпленим у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, суд приходить до висновку про доведеність невиконання відповідачем батьківських обов`язків, умисність таких дій та свідоме нехтування ними, безвідповідальне ставлення до їх виконання, відтак, застосування до неї крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно дитини забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачку ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_4 і це буде відповідати інтересам дитини

Поряд з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що вона має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.164, 165,166 СК України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-285 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 968,96 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення після набрання ним законної сили направити органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування., м.Львів вул.Липинського,11, .

Повне рішення складено 19 березня 2025 року.

Головуючий Чир П. В.