ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3504/25 Справа № 180/2498/24 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О.,Свистунової О.В.

за участю секретаря Кошара О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він протягом тривалого часу з 17 квітня 1995 року по 28 лютого 1998 року та з 17 вересня 2001 року по 07 квітня 2015 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах у АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат. 07 квітня 2015 року позивач був звільнений з роботи. За час роботи на підприємстві відповідача, 29 липня 2008 року з ним стався нещасний випадок, що підтверджується актом № 17/3 про нещасний випадок форми Н-1 від 26 лютого 2010 року та актом проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 26 лютого 2010 року. В пункті 3 акту форми Н-5 зазначено обставини за яких стався нещасний випадок: виконавши комбайном КДР-5 вибірку руди, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 приступили до встановлення чергового (25-го окладу) металокріплення СВП-17. В 21 год. 30 хв. в момент коли ОСОБА_1 , після встановлення стійки металокріплення СВП-17, приступив до встановлення елементів кріплення, через те, що тимчасова запобіжна кріп була встановлена не в повному обсязі (одна центральна переборка та ремонтина), з покрівлі вироблення відбувся висип гірничої маси і випавшим куском породи ОСОБА_1 отримав удар по голові. Пунктом 6 акту форми Н-5 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку на виробництві вважає нещасний випадок пов`язаним з виробництвом. В п. 6 акту №17/3 форми Н-1 вказано вид події, а саме: обвал та обвалення породи. Відповідно до п.9 акту № 17/3 форми Н-1 позивачу був встановлений діагноз: струс головного мозку. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 23 червня 2010 року серії 10 ААА № 000213 позивачу первинно визначено втрату працездатності на рівні 35%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 15 вересня 2011 року серії 10 ААА № 004790 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 28 жовтня 2013 року серії АБ № 0003162 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 11 серпня 2014 року серії АБ № 0009177 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 червня 2015 року серії 12 ААА № 003198 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 13 квітня 2018 року серії 12 ААА № 050604 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 травня 2020 року серії 12 ААА № 077149 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 травня 2020 року серії 12 ААБ № 587264 позивачу повторно визначено третю групу інвалідності. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 червня 2022 року серії 12 ААА № 063287 позивачу повторно безтерміново визначено втрату працездатності на рівні 40%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 червня 2022 року серії 12 ААВ № 565881 позивачу повторно безтерміново встановлено третю групу інвалідності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11 травня 2022 року та випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09 березня 2022 року. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач має скарги на виражений головний біль пульсуючого характеру з позивами на нудоту, що посилюється при нахилах, при зміні погодних умова, підвищення АТ 180/100 мм.рт.ст., запаморочення роздратованість, напади серцебиття, ознобу, сильний головний біль, порушення сну, підвищену втомлюваність. У зв`язку з вказаною травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжується значною втратою працездатності в відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Ушкодження має негативний вплив не лише на працездатність позивача, а й загалом на можливість організовувати своє життя. Ця набута, внаслідок виробничої травми, вада нагадує про себе позивачу щохвилини та створює для нього постійний безперервний дискомфорт. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього травми. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на його користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворювання суму грошових коштів у розмірі 150000 грн., без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150000 грн., без утримання податку та обов`язкових платежів. Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат просять рішення суду від 10 грудня 2024 року змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди, зменшивши з 150000 грн. до 40000 грн., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мотуз О.В. просить рішення суду від 10 грудня 2024 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 4 Закону України Про охорону праці, державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 протягом тривалого часу з 17 квітня 1995 року по 28 лютого 1998 року та з 17 вересня 2001 року по 07 квітня 2015 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах у АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (а.с.16-18).

07 квітня 2015 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.16-18).

За час роботи на підприємстві відповідача, з позивачем 29 липня 2008 року стався нещасний випадок, що підтверджується актом № 17/3 про нещасний випадок форми Н-1 від 26 лютого 2010 року та актом проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 26 лютого 2010 року (а.с.20-23).

В пункті 3 акту проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 зазначено обставини за яких стався нещасний випадок: виконавши комбайном КДР-5 вибірку руди, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 приступили до встановлення чергового (25-го окладу) металокріплення СВП-17. В 21 год. 30 хв. в момент коли ОСОБА_1 , після встановлення стійки металокріплення СВП-17, приступив до встановлення елементів кріплення, через те, що тимчасова запобіжна кріп була встановлена не в повному обсязі (одна центральна переборка та ремонтина), з покрівлі вироблення відбувся висип гірничої маси і випавшим куском породи ОСОБА_1 отримав удар по голові (а.с.20, 21).

Пунктом 6 акту форми Н-5 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку на виробництві вважає нещасний випадок пов`язаним з виробництвом.

В п. 6 акту №17/3 про нещасний випадок форми Н-1 вказано вид події, а саме: обвал та обвалення породи (а.с.22, 23).

Відповідно до п.9 акту № 17/3 про нещасний випадок форми Н-1 позивачу був встановлений діагноз: струс головного мозку (а.с.22, 23).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 23 червня 2010 року серії 10 ААА № 000213 позивачу первинно визначено втрату працездатності на рівні 35% (а.с.8).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 15 вересня 2011 року серії 10 ААА № 004790 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40% (а.с.8).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 28 жовтня 2013 року серії АБ № 0003162 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40% (а.с.9).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 11 серпня 2014 року серії АБ № 0009177 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40%(а.с.9).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 червня 2015 року серії 12 ААА № 003198 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40% (а.с.10). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 13 квітня 2018 року серії 12 ААА № 050604 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40% а.с.10). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 травня 2020 року серії 12 ААА № 077149 позивачу повторно визначено втрату працездатності на рівні 40% а.с.11). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 травня 2020 року серії 12 ААБ № 587264 позивачу повторно визначено третю групу інвалідності (а.с.11).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 червня 2022 року серії 12 ААА № 063287 позивачу повторно безтерміново визначено втрату працездатності на рівні 40% (а.с.12).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 22 червня 2022 року серії 12 ААВ № 565881 позивачу повторно безтерміново встановлено третю групу інвалідності по трудовому каліцтву (а.с.12).

Відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач має скарги на виражений головний біль пульсуючого характеру з позивами на нудоту, що посилюється при нахилах, при зміні погодних умова, підвищення АТ 180/100 мм.рт.ст., запаморочення роздратованість, напади серцебиття, ознобу, сильний головний біль, порушення сну, підвищену втомлюваність (а.с.5-7).

Таким чином, внаслідок отримання травми порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Крім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжується значною втратою працездатності в відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Ушкодження має негативний вплив не лише на працездатність позивача, а й загалом на можливість організовувати своє життя. Ця набута, внаслідок виробничої травми, вада нагадує про себе позивачу щохвилини та створює для нього постійний безперервний дискомфорт. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На теперішній період часу самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає позивачу душевного болю та страждань.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові

Пленуму Верховного Суду України в п.13 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року (провадження №14-288цс19).

23 травня 2020 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб, внесені Законом України від 16 січня 2020 року 466-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві.

Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Право позивача на відшкодування моральної шкоди відповідачем виникло з дня первинного встановлення їй висновком МСЕК стійкої втрати працездатності 23 червня 2010 року у зв`язку із отриманням травми.

Отже, ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, встановлено трудове каліцтво у період перебування у трудових відносинах з відповідачем 23 червня 2010 року - дата встановлення висновком МСЕК непрацездатності у період роботи у відповідача, тобто після набрання чинності нової редакції ст.164.2.14 Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 150 000 грн. без утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів, та такий розмір буде достатнім та необхідним, врахувавши, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Доводи апеляційної скарги АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про наявність підстав для зменшення розміру моральної шкоди до 40000 грн. є необґрунтованими належними доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат стосовно неповного з`ясування судом обставин у справі незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 18 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 19 березня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова