Справа № 703/740/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Овсієнка І.В.

за участю секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.

представника позивачів - адвоката Багмет Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі судових засідань у м. Сміла в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Балаклеївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

установив:

07.02.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Балаклеївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 , який був чоловіком позивачки в справі ОСОБА_2 та батьком позивачів у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася, зокрема, із житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 12.11.2008 визнано право власності в порядку спадкування, зокрема, на вказане будинковолодіння за ОСОБА_2 2/3 частини, за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/6 частині. Відповідно до державного акту про право власності не земельну ділянку серії ЯЖ №111845 від 09.12.2008, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1567 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить ОСОБА_4 . У січні 2025 позивачі звернулися до Смілянської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак нотаріус постановою від 28.01.2025 відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки державний акт про право власності на землю на ім`я ОСОБА_4 виданий після його смерті. Встановити наявність права власності позивачів на вказану земельну ділянку іншим способом, окрім судового порядку, неможливо. З урахуванням викладеного просили визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини, а за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/6 частині земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.02.2025 відкрите провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, встановлений сторонам строк на подання письмових заяв по суті справи, підготовче судове засідання призначене на 11-00 год 27.02.2025.

Ухвалою суду від 27.02.2025 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 13-00 год 20.03.2025.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та додатках.

Представник відповідача, Балаклеївської сільської ради, в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього письмовими доказами на обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подав. Заяви про визнання позову, поданої в порядку ч. 1 ст. 206 ЦПК України, від представника відповідача на дату проведення судового засідання не надходило.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.

Заслухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 15.01.2008 Виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

ОСОБА_4 був чоловіком позивачки в справі ОСОБА_2 та батьком позивачів у справі, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину в порядку, передбаченому ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців за законом чи заповітом не було. За життя ОСОБА_4 правомірно володів будинковолодінням АДРЕСА_1 , правовстановлюючих документів на нього не мав.

Будинковолодіння побудоване в 1988 році, є спільним майном подружжя.

06.05.2008 в Смілянській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа №495/2008 (номер у спадковому реєстрі 44616501), спадкодавець ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 12.11.2008 в справі №2-3034/2008 р. визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 по 1/6 частині будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення набрало законної сили 23.11.2008.

04.01.2009 право власності на будинок відповідно до вказаних часток зареєстроване в Смілянському виробничому відділку КП «ЧООБТІ», реєстраційний номер 26008667.

09.12.2008 на ім`я ОСОБА_4 виданий державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №111845, згідно якого ОСОБА_4 на підставі рішення Костянтинівської сільської ради від 12.12.2007 №14-9/V належить земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1567 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до витягу із Державного земельного кадастру, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , має кадастровий номер :01:001:0077, категорія земель землі житлової та громадської забудови, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа 0,1567 га, дата державної реєстрації 09.12.2008, документ, що посвідчує право від 09.12.2008 ЯЖ 111845.

Постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 28.01.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1567 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 відповідно до державного акта серії ЯЖ №111845 від 09.12.2008, який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-4 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Під час розгляду справи судом з довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради встановлено, що ОСОБА_4 (04.05.1956-14.01.2008), на час смерті був зарєєстрований і проживав в АДРЕСА_1 . На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , 1959 року народження дружина, ОСОБА_3 , 1977 року народження син, ОСОБА_7 , 1992 року народження дочка, ОСОБА_8 мати (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_9 - батько (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Водночас, рішенням Смілянського міськрайонного суду від 12.11.2008 в справі №2-3034/2008 р. визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 по 1/6 частині будинковолодіння АДРЕСА_1 . Вказаним рішенням встановлено, що спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку ст. 1268 ЦК України, є дружина, двоє дітей та двоє батьків. Батьки останнього під час розгляду справи, подали письмові заяви, що на спадщину не претендують.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

За положеннями ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку із викладеним, обставина належності з дня смерті спадкодавця, ОСОБА_4 позивачам будинковолодіння у відповідних частках, не підлягає доказуванню як встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий вже після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , відтак за вказаних обставин спадкоємці позбавлені можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Отже, звернення позивачів до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Згідно з ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачами права власності на нерухоме майно) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором (ч. 1 ст. 120 ЗКУ в редакції, чинній на момент набуття позивачами права власності на нерухоме майно).

Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику (постанова ВП ВС від 16.06.2020 в справі № 689/26/17, п. 6.29-6.30).

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства (там само, п. 6.27).

Жодних доказів на спростування факту належності спадкодавцю ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивачів підлягає захисту в судовому порядку.

Клопотання про розподіл судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 2424,00 грн, сплаченого в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_3 від сплати судового збору звільнений, позовна заява не містить, під час судового розгляду відповідної вимоги не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Балаклеївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/3 частини земельної ділянки, яка належала останньому на підставі державного акту серії ЯЖ №111845 від 09.12.2008, з кадастровим номером :01:001:0077, загальною площею 0,1567 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частини земельної ділянки, яка належала останньому на підставі державного акту серії ЯЖ №111845 від 09.12.2008, з кадастровим номером :01:001:0077, загальною площею 0,1567 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частини земельної ділянки, яка належала останньому на підставі державного акту серії ЯЖ №111845 від 09.12.2008, з кадастровим номером :01:001:0077, загальною площею 0,1567 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Балаклеївська сільська рада, Черкаська область, Черкаський район, с. Балаклея, вул. Незалежності, 2, .

Повне судове складене 20.03.2025.

Головуючий І.В. Овсієнко