ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 463/155/20

провадження № 61-10687св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Жиравецьким Тарасом Михайловичем, на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2023 року у складі судді Головатого Р. Я. та постанову Львівського апеляційного суду від 17 червня 2024 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2002 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила припинити право власності останньої на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , виплативши їй грошову компенсацію вартості належної їй частки згідно з висновком експерта у розмірі 281 023,00 грн за рахунок коштів, внесених позивачем на депозитний рахунок суду, та визнати за нею право власності на 1/4 частку вказаної квартири.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що зазначена трикімнатна квартира, житловою площею 49,9 кв. м, загальною площею 73,6 кв. м, належить їй та відповідачці на праві спільної часткової власності: їй - частки квартири та - ОСОБА_2 .

У зв`язку з неприязними стосунками між ними, спільне користування квартирою є неможливим, проте відповідачка відмовилась від пропозиції щодо її продажу та не реагує на пропозицію викупити належну їй частку.

Вказувала, що вона є особою похилого віку, стан її здоров`я залежить від спокійних умов проживання, однак перебування з відповідачем в одному житловому приміщенні є фактором негативного впливу на неї.

Водночас ОСОБА_2 не має потреби у користуванні спірною квартирою, забезпечена житлом, володіє на праві власності дво- та трикімнатною квартирами на АДРЕСА_2 .

Оскільки розподіл спірної квартири відповідно до часток її співвласників є технічно неможливим, що підтверджується висновком експерта, частка відповідача в порівнянні з її часткою є незначною, припинення права власності останньої на належну їй частку не завдасть істотної шкоди, просила суд на підставі статті 365 ЦК України припинити право власності відповідача на належну їй на праві власності частку квартири АДРЕСА_1 з виплатою їй грошової компенсації вартості такої за рахунок коштів, внесених нею на депозитний рахунок.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2022 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , стягнувши на її користь компенсацію вартості частки вказаної квартири у розмірі 281 023,00 грн, що внесені ОСОБА_1 на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № 0757, згідно з квитанцією від 28 грудня 2019 року № 4, та на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № НОМЕР_1 , згідно з квитанціями від 21 лютого 2020 року № 11 та від 20 серпня 2021 року № 15.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 73,6 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 721,00 грн на відшкодування судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2022 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Короткий зміст заяви

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2022 року у справі № 463/155/20.

Посилалась на те, що з визначеної судом компенсації вартості квартири в сумі 281 023,00 грн вона отримала лише 187 523,00 грн, а в подальшому з`ясувалося, що решта коштів в розмірі 93 500,00 грн не надходили на рахунок № 0757 Територіального управління ДСА у Львівській області, відтак компенсація вартості частки квартири не виплачена в повному обсязі.

Між тим, суд ухвалює рішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, проте обов`язкова умова для задоволення позову позивачем не виконана, оскільки кошти за компенсацію вартості частки квартири не внесені на депозитний рахунок суду в повному обсязі.

Зазначала, що про ненадходження на рахунок № 0757 Територіального управління ДСА у Львівській області коштів в розмірі 93 500,00 грн за квитанцією від 12 грудня 2019 року № 4 дізналася з відповіді Територіального управління ДСА у Львівській області на її звернення, отриманої 10 серпня 2023 року. Невнесення позивачем вартості належної їй частки на депозитний рахунок суду є істотною обставиною, яка існувала на час розгляду справи, однак нікомуне була відома, окрім позивачки, яка не лише не виконала покладеного на неї обов`язку, але й ввела суд в оману.

Водночас трирічний строк невнесення коштів на депозитний рахунок суду свідчить про те, що позивачка не має наміру сплачувати їй вартість частки в майні, право власності на яку припинено рішенням суду.

Вказувала, що обставина невнесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду в повному обсязі могла суттєво вплинути на вирішення справи, однак на час ухвалення рішення суд не мав можливості її врахувати, оскільки про таку їй стало відомо після прийняття судом рішення. Припинення права власності позивача, скасування державної реєстрації права власності на оспорювану 1/4 частку квартири призведе до відновлення становища, яке існувало до ухвалення рішення суду, а саме: повернення майна його власнику.

Крім того, в межах виконавчого провадження з виконання рішення суду з неї стягнуто 2 721,00 грн судових витрат, які підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Посилаючись на наведене, просила:

- скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2022 року у справі № 463/155/20 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю;

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь 2 721 грн в порядку повороту виконання рішення суду;

- припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- поновити її право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2022 року в справі № 463/155/20 та залишено судове рішення в силі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами немає, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 червня 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2023 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з судовим рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним і обґрунтованим та не вбачав підстав для його скасування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25 липня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Жиравецький Т. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви.

Зазначає, що невнесення позивачем вартості частки квартири на депозитний рахунок суду є істотною обставиною і, якщо б суду та учасникам справи було відомо про неї на час розгляду справи, то суд ухвалив би рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки припинення права особи на частку у спільному майні можливе лише за умови попереднього забезпечення компенсації відповідачеві вартості належної йому частки. Вказує, що вимога попереднього платежу є не просто технічною складовою процедури відчуження майна, яка встановлена законом, а основною вимогою, на якій має ґрунтуватися рішення суду про позбавлення особи майна без її згоди.

Доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2023 року цивільну справу № 463/155/20 за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку з виплатою грошової компенсації.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Суди встановили, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року у справі №463/155/20 (провадження №2/463/324/22), припинено право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , стягнувши на її користь компенсацію вартості частки квартири в сумі 281 023,00 грн, що внесені ОСОБА_1 на рахунок ТУ ДСА у Львівській області № 0757 , згідно з квитанцією від 28 грудня 2019 року № 4, та на рахунок ТУ ДСА у Львівській області № НОМЕР_1 , згідно з квитанціями від 21 лютого 2020 року № 11 та від 20 серпня 2021 року № 15; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 73,6 кв. м.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинамина підставі пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, ОСОБА_2 посилалась на те, що ОСОБА_1 не виконала вимоги статті 365 ЦК України, що є обов`язковою передумовою для задоволення позову, оскільки частина коштів компенсації вартості частки квартири у сумі 93 500,00 грн. від позивача на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області № 0757 не надходила і про цю обставину їй стало відомо лише після прийняття 17 серпня 2023 року судового рішення.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), пункти 7.4, 7.5).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), пункт 34.1.1).

Схожі висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 01 березня 2024 року у справі № 334/6285/23.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункт 26).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункти 27, 28).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц зазначено, що «нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку».

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Як на нововиявлену обставину, ОСОБА_2 посилалась на те, що ОСОБА_1 не виконала вимоги частини 2 статті 365 ЦК України, що є обов`язковою передумовою для задоволення позову, оскільки кошти в сумі 93 500,00 грн, що становлять частину вартості частки квартири, право власності на яку припинено, від позивача на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області № 0757 не надходили.

Саме зазначену обставину ОСОБА_2 вважала нововиявленою, яка має істотне значення для розгляду справи та існувала на час розгляду справи, але не була встановлена судами та не була і не могла бути відома їй на час розгляду справи, така входить до предмета доказування у справі та могла вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, на результат ухвалення судом рішення у справі.

На думку заявника, якщо б вказана обставина була відома суду та особам, які брали участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим, а, отже, ця обставина є істотною і могла б спростувати факти, покладені в основу судового рішення, яке вона просить переглянути за нововиявленими обставинами, та могла вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що судове рішення було б іншим.

Суди попередніх інстанцій установили, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2022 року набрало законної сили 29 серпня 2022 року,тобто набуло статусу остаточного.

Також установили, що ОСОБА_1 внесла на рахунок ТУ ДСА у Львівській області грошову компенсацію вартості частки квартири на депозитний рахунок суду, проте з вини АТ «Ощадбанк» частина коштів, зокрема 93 500.00 грн судового депозиту не надійшла на рахунок ТУ ДСА у Львівській області.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зробив правильний висновок про те, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги були предметом дослідження судами із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допустили порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскаржених судових рішень, тому доводи касаційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Аргументи касаційної скарги є ідентичними доводам заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі доводи, які не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що суди порушили норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Жиравецьким Тарасом Михайловичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун