Справа № 587/393/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 ,треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПЛЕЯДА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАГОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором
07.02.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з поверненням коштів за кредитним договором та заява про застосування строку позовної давності (а.с. 59).
17.02.2025 представником позивача подано додаткові пояснення у справі (а.с. 60-62).
27.02.2025 протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб -ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда», ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», які не заявляють самостійних вимог.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розгляд справи проводити без його участі.
Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує.
Представники третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися.
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору.
Відповідно до долученого відповідачем до відзиву на позов копії повідомлення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» від 20.05.2016, адресованого ОСОБА_1 , банк повідомляє, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» був укладений Договір факторингу №1905 від 19 травня 2016, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №200520998 від 04.05.2016, що укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» і позичальником ОСОБА_1 разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. На виконання умов кредитного договору просять ОСОБА_1 з моменту отримання повідомлення перерахувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за договором в розмірі, що відповідає розміру поточих зобов`язань станом на 19.05.2016 року за реквізитами, наданими фактором (а.с. 57).
Також долучено копію повідомлення директора ТОВ «ФК «Плеяда» від 20.05.2016, яким ОСОБА_1 повідомлено про те, що отримані ТОВ «ФК «Плеяда» від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор» відповідно до договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року (а.с. 57 зв.б.).
22 серпня 2019 року ТОВ «ФК «Фагор» видано ОСОБА_1 довідку, відповідно до якої, ТОВ «ФК «Фагор» станом на 22.08.2019 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_1 за договором №200520998 від 04.05.2016; повідомлено, що станом на 22.08.2019 заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий. Додатково повідомлено, що відповідно до діючого законодавства України (зокрема, ст. 204, 1082 ЦК України), дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «Фагор» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за договором. Зазначений факт має місце, оскільки відповідно до чинного законодавства України вирішення судом спору, який існує між кредиторами, буде мати негативні наслідки не для боржника (клієнта), який повністю виконав свої обов`язки перед ТОВ «ФК «Фагор», а для сторони спору, не на користь якої прийняте судове рішення (а.с. 56).
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, які регулюються нормами ЦК України.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 2 ч. 1 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
В статті 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1 та 1 ст. 598 ЦК України).
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання.
Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.
Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно із ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що між первісним кредитором - ПАТ «Банк Михайлівський» та позичальником ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору.
Між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №1905 від 19 травня 2016 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №200520998 від 04.05.2016 року, що укладені між АТ «Банк Михайлівський» і позичальником ОСОБА_1 .
В подальшому ТОВ «ФК «Плеяда» отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор», відповідно до договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року.
Матеріали справи містять докази того, що станом на 22.08.2019 заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий. При цьому зазначено, що ТОВ «ФК «Фагор» станом на 22.08.2019 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_1 за договором №200520998 від 04.05.2016 року.
З врахуванням вищевикладеного, можливо зробити висновок, що станом на 22.08.2019 ОСОБА_1 у повному обсязі виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №200520998 від 04.05.2016 року.
Незважаючи на це, 20 липня 2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір відступлення прав вимоги №7_БМ. Згідно даного договору 20 липня 2020 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200520998 від 04.05.2016 року.
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
За таких обставин, кошти, які були отримані ТОВ «ФК «Фагор» від ОСОБА_1 на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором №200520998 від 04.05.2016 року,на підставі недійсного правочину, підлягають поверненню первісному кредитору, яким на даний момент є ТОВ «Діджи Фінанс», який 20 липня 2020, на підставі укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» договору №7_БМ, набув прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, саме ТОВ «ФК «Фагор».
З врахуванням наведеного, можливо дійти до висновку, що виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ТОВ «ФК «Фагор» за кредитним договором №200520998 від 04.05.2016 року, укладеними між ним та ПАТ «Банк Михайлівський», є належним виконанням зобов`язань, внаслідок чого вимоги ТОВ «Діджи Фінанс», є необґрунтованими, оскільки договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, в зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж самому кредиту, при цьому вже у збільшеному розмірі.
Щодо клопотання позивача про поновлення строку позовної давності, то таке клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, про які повідомив позивач.
Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16.
Зважаючи, що наявність заборгованості ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимими доказами у справі, у задоволенні позовних вимог слід відмовити по суті спору у повному обсязі.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 517, 527, 545,599, 1077, 1082 ЦК України, ст. ст. 10, 81, 141, 247, 265, 273, 274 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 ,треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПЛЕЯДА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАГОР» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Гончаренко