ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2232/24
Провадження №2/477/243/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

з секретарем Прищак О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованості за кредитом в сумі 55356,00 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.03.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 962. Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору. 01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №962. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №962. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 962. Загальний розмір заборгованості за Договором №962 від 28.03.2021 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 94896,45 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 89396,45 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 55356,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 49856,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду із заявленими вимогами.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позовну заяву в якому просив розгляд справи проводити без його участі та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки договір про надання фінансових послуг № 962 укладений 28 березня 2021 року, не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, тобто відповідач не пройшов верифікацію, не надано доказів того, що відповідач погодив всі істотні умови договору, договір не описує послідовність дій, які здійснив позичальник для погодження умов кредитного договору. Також відповідач зазначає, що матеріали справи не містять заяви-анкети, в договорі відсутній спосіб виконання позикодавцем свого грошового зобов`язання, позивачем не доведений факт перерахування кредитних коштів відповідачу, докази надані позивачем на підтвердження відступлення прав вимоги є неналежними. Відповідач не погоджується з нарахованими відсотками, оскільки строк кредитування становить 16 днів, тому проценти за користування кредитом на його думку повинні становити 1760 грн. та витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом даної справи є надто завищеними.

Таким чином, відповідач заперечує факт укладання кредитного договору та факт перерахування йому кредитних коштів.

Представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначено, що факт укладання кредитного договору, підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Ідентифікація відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особиплатника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені, відповідачем не надані. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано.

Факт перерахування коштів підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», відповідно до якого 28.03.2021 року о 23:13:16 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 5 500,00 грн., номер договору: 962. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок Відповідача, зазначений ним у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту).

Стосовно строку кредитування: пунктом 1.3. договору встановлено орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Зазначене також відображено в Заяві-анкеті, відповідно до умов якої строк кредиту становить 365 днів, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Враховуючи, що договір було укладено 28.03.2021 року, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 28.03.2022.

Також позивач зазначив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду.

Позивач не погоджується з доводами відповідача про не співмірність витрат пов`язаних з наданням правової допомоги у зв`язку з розглядом даної справи та вважає їх обґрунтованими та таким, що підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 28.03.2021 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 962.

Згідно умов пункту 1.1. договору товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на визначену і погоджену сторонами в заяві-анкеті кредит в розмірі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

Кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту (пункти 1.2, 1.3 договорів).

Згідно пункту 1.4 договорів проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми в наступному розмірі:

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4. в);

д) тип процентної ставки фіксована.

Згідно пункту 1.9 договорів граничний строк кредитування (строк дії договору) - 1 рік.

Відповідно до пункту 4.3 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має юридичну силу як і власноручний підпис.

У додатку №1 до договору «Заява анкета» зазначено, що нараховані проценти обов`язкові до сплати на 16 день з моменту отримання кредиту.

Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 5500,00 грн. та проценти у розмірі 1760,00 грн.

Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 28.03.2021 року.

Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Також, позивачем надано інформацію щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 28.03.2021 року було підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту, тощо.

Отже, відповідач ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом позову. В установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався і є чинним.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5500,00 грн., що підтверджується довідкою, наданою ТОВ Фінансова Компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та наданою відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» на запит суду, в якій зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ), на яку 28.03.2021 року здійснено переказ коштів на суму 5500,00 грн. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період 28.03.2021 р. по 28.04.2021 р. + 57.

01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №962.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №962.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №962.

Позивач зазначає, що станом на день підготовки позову до суду, сума заборгованості за кредитним договором становить 94896,45 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 89396,45 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 55356,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 49856,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частинами 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частини 1 статті 1049, частини 1 статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що розмір процентів, про стягнення яких просить позивач не відповідає умовам договору, оскільки згідно з умовами договору кредит надається на строк 16 днів з моменту його отримання, внаслідок чого проценти підлягають сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту у розмірі 1760,00 грн.

Стосовно доводів відповідача про те, що відсотки за договором нараховані після закінчення строків їх нарахування суд зазначає наступне.

Договором про надання фінансових послуг (п.1.3) та заявою - анкетою визначено орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту його отримання, а також порядок сплати процентів за користування кредитом протягом вказаного періоду (2% за кожен день користування кредитом, що становить 1760,00 грн.

У разі неповернення кредиту в орієнтовний строк, відповідач зобов`язався повернути вказану суму кредиту та відсотки протягом граничного строку кредитування (365 днів). Крім цього, зобов`язався сплатити відсотки за несвоєчасне повернення кредиту, розмір яких визначено п.1.4 умов кредитного договору, зміст яких є аналогічним заяві -анкеті.

01 грудня 2021 року первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за договором факторингу відступлено ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги, як первісного кредитора, до боржників щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога), зокрема, за укладеним з відповідачем ОСОБА_1 договором.

Тобто за змістом укладеного договору клієнтом, яким є первісний кредитор, передано факторові право грошової вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога).

Відповідно до Витягу з Додатку № 3 (реєстр боржників) до договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року, клієнт відступив факторові право вимоги до боржника ОСОБА_1 , номер договору 962, дата укладення договору 28.03.2021 р., дата закінчення договору 12.04.2021 р., заборгованість за тілом кредиту складає 5500,00 грн, заборгованість по процентам складає 40040,00 грн, загальна сума заборгованості становить 45540,00 грн.

Також умовами договору факторингу (пункт 2.5.) передбачено право фактора здійснити наступне відступлення права вимоги будь-якій третій особі та здійснити нарахування та стягнення процентів з дати відступлення прав вимоги за договорами фінансових послуг (пункт 2.3), тобто здійснити нарахування за умовами договору з моменту переходу права і за період, що може настати, у разі невиконання зобов`язань боржником, без передачі фактору права майбутньої вимоги.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, що здійснений первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування», на момент передачі права вимоги, строк платежу, який настав, у відповідача за умовами договору про надання фінансових послуг утворилася заборгованість по основному боргу у розмірі - 5500,00 грн та заборгованість по процентам у розмірі - 40040,00 грн, у загальному розмірі - 45540,00 грн.

Втім, позивачем заявлено ні про стягнення загальної суми боргу, платіж за якою настав станом на 01 грудня 2021 року на суму в загальному розмірі - 45540,00 грн., а про стягнення з позичальника суми основного боргу за кредитом та зменшеного розміру, але додатково нарахованих фактором процентів за період з 01 грудня 2021 року, дня передачі грошової вимоги, платіж за якою настав, та до 27.03.2022 року у відповідності до пункту 2.3 договору факторингу, що суперечить предмету договору факторингу.

Тому, враховуючи доводи відповідача, зазначені у відзиві, та зміст предмету договору факторингу, суд вважає, що у позичальника мали місце законні очікування того, що з передачею первісним кредитором фактору грошової вимоги, строк виконання якої настав, підстав для додаткового нарахування процентів після цієї дати не відбуватиметься, оскільки наведені обставини надавали право новому кредитору лише на нарахування процентів виключно в порядку, передбаченому положеннями статті 625 ЦК України.

За таких обставин пред`явлені вимоги про стягнення кредитної заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі, визначеному первісним кредитором станом на 01.12.2021 року у загальному розмірі - 45540,00 грн., яка складається з 5500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 40040,00 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзиві зазначив, що розмір витрат на правову допомогу не є співмірним з наданим послугами адвоката, оскільки позивач свідчить, що правова допомога із складання позовної заяви коштувала 12000 грн. з розрахунку 3000 грн. за 1 годину роботи адвоката. Однак, у даному випадку, на думку відповідача, такий розмір вартості години роботи адвоката є завищеним, виходячи з аналізу інших судових рішень по Миколаївській області, в яких середній розмір години роботи адвоката обчислюється у розмірі від 1000,00 гривень до 2000 грн. (в середньому, 1500 грн. за годину роботи). Таким чином, на думку Відповідача, розмір витрат на отримання адвокатської допомоги у даній справі не може перевищувати 6000 гривень.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 17000 грн. надано заявку на надання юридичної допомоги № 477 від 30 липня 2024 року на отримання послуг усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години, вартістю 4000,00 грн.; підготовка пропозицій тривалістю 0,5 год., вартістю 1000,00 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу тривалістю 4 години, загальною вартістю 12000,00 грн., виконання яких прийнято позивачем від Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» за актом № 1 про надання юридично допомоги від 06.08.2024 року на підставі договору про надання правової допомог № 01-07/2024 від 01.07.2024 року та затверджених тарифів, що сплачені за платіжною інструкцією № від 13 серпня 2024 року.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див.: пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див.: пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі«East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд бере до уваги, що з огляду на категорію справи, предмет спору в цій справі не є складним, не вимагає вивчення великого обсягу фактичних даних, а складення позовної заяви не потребувало багато часу, враховуючи однотипність спорів щодо стягнення кредитної заборгованості, тоді як з укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» договору про надання правової допомоги та копії платіжної інструкції від 13 серпня 2024 року про оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 136000,00 грн. слідує, що даний спір є одним із багатьох спорів, у яких АО «Лігал Ассістанс» надає правову допомогу ТОВ«Коллект Центр» також суд враховує, що відповідачем було заявлене клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, за таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 6000,00 грн. (надання усної консультації - 2000,00 грн., підготовка пропозицій 1000,00 грн., складання позовної заяви 3000,00 грн.).

На виконання пункту 8 частини 3 статті 178 ЦПК України, відповідач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс в зв`язку із розглядом справи дорівнює 5000 гривень, та повністю складається з витрат на отримання професійної правничої допомоги, однак до відзиву не додано договору про надання правничої допомоги, детального опису наданих послуг (виконаних робіт), акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг, докази оплати за такі послуги, тощо, тому у суду немає законних підстав розподілу цих судових витрат, які були понесені відповідачем у зв`язку з наданням йому правової допомоги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2491,06 грн.

Керуючись ст. ст.4,12,89,259,263-265,282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306) заборгованість за кредитним договором № 962 від 28.03.2021 року в загальному розмірі - 45540 (срок п`ять тисяч п`ятсот сорок) гривень 00 коп., з яких: 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. заборгованості за тілом кредиту та 40040 (сорок тисяч сорок) гривень 00 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4936 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривень 05 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306) судовий збір у розмірі 2491 (дві тисячі чотириста дев`яносто одна) гривня 06 коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306; ;

відповідач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 25 лютого 2025 року.

Суддя А.А.Саукова