Справа № 539/1302/25
Провадження № 2/539/755/2025
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2025 року м.Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Миколи Миколайовича про зняття арешту з коштів боржника, -
ОСОБА_1 звернулася в суд із вищевказаним позовом, у якому прохає скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло М.М. про арешт коштів боржника від 10.03.2025 в частині накладенн6я арешту на грошові кошти, що знаходяться на її рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як заробітна плата.
Позивачка вказує, що вищевказана постанова була винесена у межах виконавчого провадження №77466428 відкритого на виконання виконавчого листа №539/6117/23 виданого 25.04.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 10.03.2025 про стягнення з неї на користь ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 97 277 грн. 26 коп.
З вищевикладеного вбачається, що позивачка є стороною виконавчого провадження, оскільки являється боржником.
Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття Закону України «Про виконавче провадження»).
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно зі ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржниця, на грошові кошти якої приватним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з позовом про зняття арешту з коштів боржника, оскільки у судовому процесі вона є боржницею та законом для неї встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).
У цій справі арешт на грошові кошти ОСОБА_1 було накладено приватним виконавцем в порядку виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №77466428, відтак позовна заява останньої не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а питання про зняття арешту повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеномурозділом VII ЦПК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 186, ст.447-1 ЦПК України,
У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Миколи Миколайовича про зняття арешту з коштів боржника- відмовити.
Роз`яснити позивачці, що вона в праві звернутися до суду зі скаргою на дії приватного виконавця в порядку визначеному Розділом VII ЦПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко