Справа № 646/1852/25
№ провадження 2/646/2038/2025
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

19.03.25 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Барабанова В. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича, треті особи: акціонерне товариство «Сенс Банк», акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зняття арешту із коштів, -

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича, треті особи: акціонерне товариство «Сенс Банк», акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк», акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зняття арешту із коштів.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.03.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Зокрема, судом зазначено, що з урахуванням обставин якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, слід уточнити та конкретизувати зміст позовних вимог.

Вказано, що правом звернення до суду із відповідним позовом щодо зняття арешту з майна наділений власник, особа якого є відмінною від особи боржника, а також особа, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (позиція Касаційного цивільного суду Верховного Суду, що викладена у постанові від 28.04.2021 року у справі №235/2617/19).

Також судом, вказано про необхідність визначення кола осіб, що випливає зі змісту позовної заяви. Відповідно до абз. 2 ч. 2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 передбачено, що відповідачами в справі за позовною заявою про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Так, відповідачами у справах за такими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами цивільного судочинства, якщо вони виникають у цивільних правовідносинах.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, позивач звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій зазначає відповідачем, окрім приватного виконавця (як в редакції первісної позовної заяви), також АТ «Сенс Банк».

Як на підставу позовних вимог, позивачка посилається, на те що 17 лютого 2025 року вона звернулася до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича із заявою про зняття арешту із коштів боржника, однак виконавець відмовився видати постанову про зняття арешту після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, що вважає незаконною бездіяльністю.

Позовні вимоги, позивач викладає у такій формі: 1) визнати незаконною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича, щодо залишення арешту майна (коштів) на рахунках ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , відкритому в АТ «КБ «Приват Банк»; НОМЕР_2 , відкритому у AT «Державному ощадному банку України», у мехах виконавчого провадження № 77200421 від 13.02.2025; 2) Зобов`язати солідарно Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича та Акціонерне товариство «Сенс Банк» зняти арешт з майна (коштів) на рахунках ОСОБА_1 : НОМЕР_1 , відкритому в АТ «КБ «Приват Банк»; НОМЕР_2 , відкритому у AT «Державному ощадному банку України».

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.03.2025 позивачці було визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви та надано строк для усунення її недоліків.

Варто зауважити, що ЦПК України саме на позивача покладає обов`язок оформлення позовної заяви відповідно до вимог, які визначені його положеннями, а саме статтями175,177 ЦПК України.

Суддя, отримавши матеріали позовної заяви, перевіряє її відповідність указаним вимогам, і у разі встановлення недоліків позовної заяви, вказує про це в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, надаючи позивачеві строк на їхнє усунення.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку її подання.

У кожному випадку суддя має оцінити, чи є виявлені ним недоліки суттєвими і чи за їхньої наявності може бути вирішена справа з дотриманням всебічного, повного і неупередженого її розгляду.

Аналізуючи подану на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як слідує із заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивач просить відкрити провадження за позовною заявою про зняття арешту з майна (коштів), пред`явленої до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича та Акціонерного товариства «Сенс Банк».

Згідно матеріалів позовної заяви, позивач є боржником у виконавчому провадженні, тобто стороною виконавчого провадження, та не погоджується з діями приватного виконавця щодо накладення арешту на його майно.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України). Якщо опис та арешт майна проводилися державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, позивач наполягає, що його спірні вимоги повинні розглядатися саме в порядку позовного провадження, оскільки він оспорює дії приватного виконавця.

Разом з тим, вказані правовідносини регулюються спеціальними нормами права, встановленими в розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Вказане узгоджується з правовою позицією, що викладена в постанові Верховного суду від 15.01.2025 у справі 592/5020/24.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) погодився з висновками судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Отже, враховуючи положення наведених вище норм, оскарження боржником дій та зобов`язання вчинити дії державного виконавця з примусового виконання рішення, прийнятого у цивільній справі повинно відбуватись шляхом подання скарги на дії виконавця до суду який видав виконавчий документ, а не шляхом подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи що розгляд цього спору щодо вимог про визнання дій приватного виконавця незаконними та зняття арешту з майна повинен відбуватися у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у справі за вказаними вимогами та роз`яснити позивачу, що оскарження дій приватного виконавця та зобов`язання виконавця вчинити дії відбувається шляхом подання скарги на дії виконавця.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 447, 448, ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича, треті особи: акціонерне товариство «Сенс Банк», акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зняття арешту із коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Барабанова