Справа №463/2951/23
Провадження №6/463/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05.08.2024 р. по справі за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з заявою до суду, в якій просить постановити рішення про розстрочення виконання судового рішення про стягнення з нього коштів в сумі 138 462,41 грн. на 36 місяців рівними частками по 3846,17 грн. щомісячно, з кінцевим строком погашення 01.03.2028 року.

Свою заяву мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.08.2024 року (справа № 463/2951/23) вирішено стягнути з нього на користь ОСОБА_2 загальну суму 138 463,41 грн. однак, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем не має можливості одноразово сплатити вказану суму, а також наголошує на тому, що будучи особою пенсійного віку, пенсії не отримує за відсутності трудового стажу, а також зазначає про те, що у його власності є автомашина Т-4 «Фольксваген транспортер Т-4», д.н.з. НОМЕР_3 , який він використовує для перевезення людей на роботу з м. Кам`янка-Бузька в м. Львів та у зворотньому напрямку і це є фактично його основним видом заробітку, який має досить мінливий характер, тому вирішив звернутися до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення шляхом погашення заборгованості рівними частками на 36 місяців, починаючи з 01.03.2025 року по 01.03.2028 року, встановивши спосіб і порядок виконання рішення суду рівними платежами щомісяця у сумі 3846,17 грн., з кінцевим строком погашення 01.03.2028 року.

Представником ОСОБА_2 , адвокатом Сідловською І.Ю., було подано заперечення, в задоволенні заяви просить відмовити, зазначає, що розстрочення виконання рішення суду може бути надано у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, бо наявність таких робить його виконання неможливим, за умови надання достатніх доказів існування таких обставин стороною, яка звернулася до суду із відповідною заявою. Однак, відсутність у боржника заробітку (доходу) не свідчить про особливий характер цих обставин та винятковість випадку боржника для вирішення даного питання. При цьому, вважає, що виконання грошового зобов`язання за рішенням суду може бути проведено як за рахунок заробітку (доходу) боржника, так і за рахунок іншого майна (рухомого, нерухомого, грошових коштів на рахунках і т. ін.), доказів наявності (відсутності) якого не додано суду. Зазначає, що ОСОБА_1 у даному конкретному випадку не навів жодних обгрунтовних аргументів та не надав жодних підтверджуючих доказів того, що суттєво ускладнюють або унеможливлюють виконання ним судового рішення. Також вказує, що посилання ОСОБА_1 на непередбачувані обставини, тобто запровадження воєнного стану на всій території Україні, як на виключні, що унеможливлюють виконання ним судового рішення, не може бути виправданням для невиконання судового рішення, а лише в сукупності з іншими належними та допустимими доказами він може засвідчити існування форс-мажорних обставин і мати доказову силу в суді. Вказує ф на те, що ОСОБА_1 жодним чином не підтвердив ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, в зв`язку із чим було введено воєнний стан, відповідач не мав та на даний час не має можливості виконати рішення суду.

ОСОБА_2 подав до суду клопотання, яким просить розгядати заяву про розстрочення рішення суду за його відсутності, заперечення підтримує у повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.08.2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 122241,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1222,41 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 12000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У свою чергу ч. 1 ст. 435 ЦПК України закріплене положення, відповідно до якого, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із абз. 1 ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 зазначено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи мотиви заяви, її обґрунтування, дослідивши долучені до заяви докази, а також і те, що на даний час ОСОБА_1 є особою пенсійного віку, з огляду на доводи заявника, викладені у заяві, а також його бажання виконати рішення, суд дійшов висновку про наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду.

З метою захисту прав та інтересів особи суд вважає, що дана заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 435 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05.08.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про відшкодування шкоди задоволити частково.

Розстрочити виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05.08.2024. у справі за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення 122241,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, судового збору в сумі 1222,41 грн., витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 12000,00 грн., витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 3000,00 грн., всього в сумі 138463,41 грн. шляхом погашення заборгованості протягом 12 (дванадцяти) місяців, починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили, шляхом сплати 11538,62 грн. щомісячно.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена, проголошена та підписана суддею 20.10.2023 року.

Суддя Нор Н.В.