УХВАЛА

13 березня 2025 року

м. Київ

справа № 447/2828/22

провадження № 61-801зно25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 07 червня 2023 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07 червня 2023 року повернуто ОСОБА_1 .

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про її прийняття.

Постановою Верховного Суду від 20 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року задоволено частково. Ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року скасовано.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 447/2828/22 відмовлено.

У січні 2025 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив:

скасувати ухвалу Верховного Суду від 27 листопада 2024 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 447/2828/22 в порядку пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та змінити вказану ухвалу, якою задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 , скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року, скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року.

Заява про перегляд ухвали Верховного Суду за нововиявленими обставинами підлягає поверненню заявнику з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина перша статті 423 ЦПК України).

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У частинах першої та другої статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

Верховний Суд не є судом, який у цій справі ухвалював нове судове рішення, ухвалою від 27 листопада 2024 року відмовив у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі.

Отже, ухвала Верховного Суду від 27 листопада 2024 року, відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили та може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Тому заява ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2024 року не підлягає розгляду Верховним Судом.

Щодо клопотання про постановлення окремих ухвал

ОСОБА_1 у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2024 року просив:

постановити окремі ухвали до Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - ОСОБА_2 І., суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4. (суддя-доповідач), ОСОБА_5., ОСОБА_6 за порушення, вчинені колегією суддів, зазначеними у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2024 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі;

постановити окремі ухвали до колегії суддів Львівського апеляційного суду в складі: ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9 в порядку статті 420 (частини десятої статті 262) ЦПК України згідно двадцяти пунктів, зазначених в касаційній скарзі на постанову Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року;

постановити окремі ухвали до колегії суддів Львівського апеляційного суду в складі: ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9 в порядку статті 420 (частини десятої статті 262) ЦПК України згідно тринадцяти пунктів, зазначених в касаційній скарзі на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року;

постановити окрему ухвалу до Голови Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_10. в порядку статті 420 (частини десятої статті 262) ЦПК України;

постановити окрему ухвалу до судді Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_11. в порядку статті 420 (частини десятої статті 262) ЦПК України;

постановити окрему ухвалу до Голови Львівського апеляційного суду ОСОБА_12. за порушення частини шостої статті 31 ЦПК України в порядку статті 420 (частини десятої статті 262) ЦПК України.

Суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу (стаття 420 ЦПК України).

У частині десятій статті 262 ЦПК України передбачено, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Оскільки заява ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами не підлягає розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню, так само підлягає поверненню й клопотання про постановлення окремої ухвали.

Щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша, друга статті 2 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11) частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу ОСОБА_1 на те, що подання завідомо безпідставної заяви може бути визнано зловживанням процесуальними правами.

Керуючись статтями 44, 262, 420, 423, 425, 427 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди та постановлення окремої ухвали повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко