Провадження № 22-ц/801/840/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
УХВАЛА

19 березня 2025 рокуСправа № 127/10367/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Войтка Ю. Б., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бездітна Тетяна Вячеславівна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року у цивільній справі № 127/10367/24 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_1 , третя особа об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Можайський» про визнання членом сім`ї квартиронаймача, визнання права користування житловим помешканням, зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бездітна Тетяна Вячеславівна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року в указаній цивільній справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 березня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року та апеляційну скаргу залишено без руху з тих підстав, що скаржником не надано документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 5450,40 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та не вказано всіх учасників справи, їх місце проживання чи перебування, зокрема третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Можайський».

На виконання вимог зазначеної ухвали 07 березня 2025 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Бездітної Т. В. надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 .

Дослідивши зміст поданого клопотання, суд дійшов висновку, що недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 07 березня 2025 року заявником в повному обсязі не виконані.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України підставою для звільнення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Отже законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, Закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Порядок звільнення від сплати судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі- Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Як на підставу для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 посилається на те, що розмір судового збору є занадто обтяжливим, так як він є інвалідом ІІІ групи, який вимушений проходити часто реабілітаційні програми та процедури. На підтвердження вказаних обставин скаржник надав копію пенсійного посвідчення з якого слідує, що вид пенсії: по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, проте термін його дії до 30.11.2024, тобто доказів того, що на момент подання апеляційної скарги скаржник має ІІІ групу інвалідності та проходить лікування матеріали справи не містять.

Водночас, на підтвердження свого майнового стану скаржник надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених за доходи за період з липня 2024 року по грудень 2024 року.

Для розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони, до суду мають бути подані відповідні докази за попередній календарний рік (тобто, якщо клопотання про звільнення від сплати судового збору подано у 2025 році, то до нього додаються докази щодо майнового стану сторони у 2024 році, які охоплюють період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року).

Відомостей за 2024 рік про виплачені доходи скаржниками не надано.

В свою чергу відомості з ДФС України не дають в повній мірі суду оцінити майновий стан заявника для можливості звільнення його від сплати судового збору.

Надані скаржником документи не свідчить про відсутність у нього інших джерел доходу, оскільки ОСОБА_1 може мати інші доходи.

Вказані в клопотанні обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення скаржника від сплати судового збору, оскільки скаржник не довів, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду перевищує 5 % річного доходу скаржника за попередній календарний рік.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Зважаючи на те, що надані документи не дають достатніх підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору та не свідчить про відсутність у нього інших доходів чи майна та ураховуючи, що доказів на підтвердження важкого майнового стану та наявності умов, які свідчать про можливість звільнення його від сплати судового збору заявником не надано, у задоволенні клопотання необхідно відмовити, тому скаржник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з апеляційної скарги заявник оскаржує рішення суду першої інстанції.

Відтак розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі складає 5450,40 грн, тобто 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (3633,60 грн).

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в сумі 5450,40 грн. за такими реквізитами: отримувач ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок №UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини другої статті 356 ЦПК України, у скарзі має бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно частини 1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

З матеріалів справи вбачається, що участь в даній справі також приймає участь третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Можайський».

Однак в апеляційній скарзі скаржником повторно не вказано зазначеного учасника справи та місце його проживання чи перебування.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Скаржником не додано копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Отже, скаржником вимоги ухвали апеляційного суду від 07 березня 2025 року не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що скаржник не виконав вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 07 березня 2025 року, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити встановлений судом строк для усунення вказаних недоліків щодо надання документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 5450,40 грн та зазначення учасника справи та надання належним чином оформленої, відповідно до ст. 356 ЦПК України, апеляційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст. ст.127, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бездітна Тетяна Вячеславівна про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 07 березня 2025 року, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду Ю. Б. Войтко