Провадження № 2/357/834/25
У Х В А Л А

19 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Берещенко Р.О. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

18.03.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Берещенко Р.О. подав через систему «Електронний суд» заяву, в якій просить вирішити питання щодо зупинення провадження у справі №357/11184/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, на підставі клопотання ОСОБА_1 у зв`язку із його перебуванням у складі ЗСУ, без участі у судовому засіданні ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 .

Клопотання позивача обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 є мобілізованим діючим військовим, майором ЗСУ, служить у військовій частині НОМЕР_1 , розташованій у АДРЕСА_1 , постійно виконує військові бойові та спеціальні завдання, а тому на підставі ч. 1 ст. 251 ЦПК, позивач вказує на обов`язок суду зупинити провадження по справі. А представник позивача адвокат Берещенко Р.О. теж не зможе бути присутнім 19.03.2025р. в приміщенні суду і прийняти участь в режимі відеоконференції, у зв`язку з відрядженням.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Кабула І.Ю. категорично заперечила щодо задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та ініціював даний спір, звернувся до суду, приймав участь в судових засіданнях, триває розгляд справи по суті. Адвокат Берещенко Р.О. не зупинив свою адвокатську діяльність, тому представник відповідача ставить під сумнів можливість військового відрядження та поєднання адвокатських повноважень зі службою в ЗСУ.

Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Кабули І.Ю., дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для зупинення провадження в даній справі, виходячи з наступного.

Статтею 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для обов`язкового зупинення провадження в справі судом.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В підтвердження свого клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав копію військового квитка та витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) ОСОБА_4 , з якого вбачається, що майора ОСОБА_1 направлено для проходження контрактної служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали даної справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач бере участь у виконанні бойових завдань.

Верховний Суд сформулював правову позицію у постанові від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, за якою для зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань. В обґрунтування клопотання про зупинення провадження відповідачем не зазначено у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період його знаходження на військовій службі, враховуючи, що він не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав.

Також Верховний Суд визначив, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (постанова від 29.03.2023 по справі 756/3462/20).

Отже, самі по собі довідки та накази про перебування сторони на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введено в Україні з 24 лютого 2022 року та діє на час розгляду справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 07.08.2024 року та неодноразово був присутнім в судових засіданнях, подавав клопотання, пояснення. Обізнаний щодо процесуальних рішень у справі.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21 жовтня 2010 року, § 47).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 15 серпня 2023 року по справі № 174/760/21.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач обізнаний щодо розгляду справи 19.03.2025р., матеріали справи містять докази повноважень його представника.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі « Фрідлендер проти Франції» ).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Суд враховує, що провадження по справі відкрито 26 серпня 2024 року, судові засідання неодноразово відкладались, сторони надали усі наявні докази та заперечення, підготовче провадження у справі закрито 23.12.2024 року, наразі триває стадія розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що приведені в заяві про зупинення провадження в справі обставини не є перешкодою для правильного вирішення даного спору, а також не покладають на суд обов`язок зупинити провадження у справі, а тому підстави для зупинення провадження в справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 182, 251, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу меже бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. Я. Ярмола