Справа № 204/228/25
Провадження № 2-о/204/70/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Чапала Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Савченко С.С.,

заявниця ОСОБА_1 ,

представник заявниці адвокат Чуприна Є.А.,

розглянувши в м. Дніпрі у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),- про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянки України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Перещепино, Новомосковського району, Дніпропетровської області, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпрі.

В обґрунтування власних вимог, заявниця вказала на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 разом із іншими рідними здійснили поховання померлої. У похоронному бюро у ОСОБА_1 не запросили жодних документів які б підтверджували смерть ОСОБА_2 . Згодом для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Натомість, листом №3083/31-30-26 від 13.11.2024 року у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку із відсутністю документів, на підставі яких поводиться реєстрація смерті особи. Саме через це виникла необхідність у зверненні до суду для встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 11 лютого 2025 року (а.с. 30).

У судове засідання 26 лютого 2025 року з`явилась заявниця, ОСОБА_1 , а також її представник адвокат Чуприна Є.А., які підтримали заявлені вимоги, просили суд встановити факт смерті, посилаючись на підстави, зазначені у заяві (а.с. 39-40).

У наступному судовому засіданні 11 березня 2025 року представником заявниці адвокатом Чуприна Є.А. подано заяву про долучення до матеріалів справи відповіді ВП №4 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області №120/320 від 08.03.2025, відповідно до якої станом на 08.03.2025 року у кримінальному провадженні №000702 від 03.06.2024 ОСОБА_1 має статус свідка, про підозру їй не повідомлялось, а факт смерті ОСОБА_3 не оспорюється (а.с. 44-45).

Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника вказаної заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення, відповідно до положень ст. ст. 280, 282 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконання приписів ст. 247 ЦПК України судове засідання фіксується за допомогою технічних засобів.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості його реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.1970 року, актовий запис №58, де її батьками зазначені (мовою оригіналу): батьком ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 . (а.с. 11).

28 листопада 1987 року заявниця уклала шлюб та змінила своє прізвище (мовою оригіналу) з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 28.11.1987 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Дніпропетровськ (а.с. 12).

Як пояснила в судовому засіданні заявниця, у 2014 році вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вирішили забрати матір ОСОБА_2 до м. Дніпро, оскільки остання була похилого віку і за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги. Після переїзду до м. Дніпро, заявниця ОСОБА_1 із сестрою ОСОБА_9 зареєстрували матір у будинку сина ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично ОСОБА_2 проживала у квартирі сестри за адресою: АДРЕСА_2 .

На початку травня 2024 року у ОСОБА_2 стався приступ, було викликано швидку допомогу. Лікарі повідомили, що у ОСОБА_2 підозра на крововилив у мозок (інсульт) і їй вкрай рекомендована госпіталізація, на що ОСОБА_2 відмовилась. А згодом, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла.

Після цього за вказівкою сімейного лікаря ОСОБА_2 ОСОБА_10 сестра ОСОБА_1 ОСОБА_9 зателефонувала на гарячу лінію «102» та повідомила про смерть матері. Зібравши всі дані про померлу (анкетні дані та дату народження), черговий повідомив, що підстав для направлення екіпажу поліції немає, оскільки померла вже була особою похилого віку. Про що заявницею було повідомлено сімейного лікаря ОСОБА_10 , яка наполягала на тому що потрібно викликати саме поліцію, а не швидку допомогу.

Після кількох дзвінків на лінію «102» до ОСОБА_1 все ж таки було направлено працівника поліції (дільничного) ОСОБА_11 , який констатував смерть ОСОБА_2 , підтвердив відсутність ознак насильницької смерті та повідомив, що потрібно їхати до лікарні для отримання довідки, що це за довідка ОСОБА_1 не пояснили.

Оскільки ОСОБА_1 із сестрою були в стані сильного душевного хвилювання через смерть ОСОБА_2 до лікаря поїхала невістка ОСОБА_9 ОСОБА_12 , яка в лікарні зіштовхнулась із дільничним, який нічого не став пояснювати. А сімейний лікар ОСОБА_10 лише передала ОСОБА_12 готову довідку, жодних інших пояснень щодо подальших дій не надавала.

Звернувшись до похоронного бюро для поховання матері, у ОСОБА_1 не запросили жодних документів які б підтверджували смерть ОСОБА_2 . Матір поховали на Новоолександрівському кладовищі. Зважаючи що поховання ОСОБА_2 здійснювали до могили близьких родичів померлої, відповідно ОСОБА_1 не було надано жодних документів, які б підтверджували оплату послуг із поховання.

Наступного дня ОСОБА_1 зателефонував дільничний ОСОБА_13 , який хотів дізнатися, коли можна забрати тіло матері у заклад охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_2 поховали. Проте, ОСОБА_13 був здивований через те, що довідка яку ОСОБА_1 надала сімейний лікар ОСОБА_10 являла собою направлення на розтин. ОСОБА_13 повідомив, що матір було поховано незаконно і буде відкрито кримінальне провадження.

Згодом було відкрито кримінальне провадження №0000702 в межах якого проводились слідчі дії, що підтверджується відповіддю Відділення поліції №7 Дніпровського РУП Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області №798/320 від 10.10.2024 року.(а.с. 23), а також, відповіддю на адвокатський запит від Відділення поліції №4 Дніпровського РУП №1 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області №971/320 від 18.12.2024 року.(а.с. 24).

З метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ОСОБА_14 звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).

Натомість, листом №3083/31-30-26 від 13.11.2024 року у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку із відсутністю документів, на підставі яких поводиться реєстрації смерті особи (а.с. 21).

Також документом, що підтверджує факт смерті є направлення на розтин трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , видане лікарем Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпровської міської ради від 28.05.2024 року ОСОБА_10 , яке було отримано заявницею, та у якому зазначено, що смерть наступила вдома, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Отже за вищенаведених обставин у інший спосіб, окрім як за рішенням суду, факт смерті ОСОБА_2 неможливо зареєструвати у встановлений спосіб, а тому з метою захисту прав і свобод заявниці, суд дійшов висновку про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надає можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть її матері.

Сукупність наданих заявником доказів, досліджених та оцінених судом під час розгляду справи у взаємозв`язку з іншими доказами, свідчать про те, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпро, а тому заява про встановлення факту смерті особи в певний час підлягає задоволенню.

Згідно з ч.4 статті 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті у певний час задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Перещепино, Новомосковського району, Дніпропетровської області є такою, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпрі.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.03.2025

Суддя Г.В. Чапала