Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7955/14-ц
Провадження № 6/711/40/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Кошубінській Л.В.

за участі:

представника ДВС Атамась Ю.О.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Нестерка І.О. про зупинення провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015р., яке набрало законної сили 20.07.2015р., позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 привести спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , в попередній стан, а саме: провести електропроводку до туалету «В»; провести в літній кухні «Б» газове опалення та світло; провести газове опалення та електропроводку від 1/2 частини будинку до літньої кухні «Б»; огорожу № 3, водоколонку № 4 привести в попередній стан; встановити плиту газову «Електра» та газовий котел КЧМ; привести в попередній стан труби (батареї) опалення в 2-х кімнатах, кухні, коридорі, встановити два вікна в середній кімнаті, п`ятеро дверей по всьому будинку, виключателі, розетки, патрони, огорожу замість стіни прибудови «а-4». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Примусове виконання відповідного рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_3 привести спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , в попередній стан здійснюється Другим відділом державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Другий ВДВС) в рамках виконавчого провадження №48343129 відкритого 07.08.2015р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

12.02.2025р. на адресу суду надійшла заява державного виконавця Другого ВДВС, в якій державний виконавець просить замінити боржника ОСОБА_3 на його спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 у ВП №48343129.

До початку розгляду відповідної заяви державного виконавця на адресу суду від представника ОСОБА_2 адвокат Нестерко І.О., який діє на підставі ордеру серії ВА №1092472 від 24.02.2025р., надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що з 28.07.2024р. й дотепер ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

В судовому засіданні державний виконавець заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

ОСОБА_1 також заперечила проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування своїх заперечень посилалась на те, що ОСОБА_2 не міг піти на військову службу, а надана його представником довідка військової частини є підробленим документом.

Вирішуючи клопотання про зупинення провадження у справі суд виходить з наступного.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 NN 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2023р. у справі № 380/7845/21).

Отже слід виснувати, що дія п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України стосується виключного переліку учасників справи, до яких відносяться сторони (позивач та відповідач) та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Разом з тим, на стадії виконавчого провадження учасниками справи є учасники виконавчого провадження, виконавці та заінтересовані особи. В даному випадку ОСОБА_2 є заінтересованою особою і до вирішення питання судом про наявність правових підстав для його правонаступництва щодо прав та обов`язків ОСОБА_3 , як сторони (боржника) у виконавчому провадженні, він не наділений загальним обсягом прав та обов`язків відповідної сторони виконавчого провадження.

Окремо слід зауважити, що порядок здійснення виконавчого провадження регламентується положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 такого Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу. Зазначене свідчить, що законом визначено спеціальне регулювання питання щодо зупинення провадження у справі на стадії виконання судового рішення і таке регулювання стосується саме сторін виконавчого провадження (стягувач та боржник).

Таким чином, з урахуванням принципу розумності та пропорційності, суд доходить висновку, що в даному випадку відсутні обов`язкові підстави для зупинення судового провадження під час розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 223, 251, 260, 261, 352, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Нестерка І.О. про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 18 березня 2025 року.

Головуючий: В.М. Скляренко