Справа № 156/228/25
Провадження № 2-н/156/15/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про відмову у видачі судового наказу

19 березня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а:

До Іваничівського районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до дня досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що шлюб між сторонами розірвано, вона працює та здійснює догляд за дітьми, єдиним джерелом доходу є її щомісячна заробітна плата в розмірі 6 000,00 грн. ОСОБА_2 грошових коштів на утримання дітей не надає, не забезпечує дітей одягом, шкільним приладдям, коштами на лікування та реабілітацію їхнього сина, який є особою з інвалідністю з дитинства.

Відповідно до п. 4-5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Однак у порушення зазначених вимог заявником ОСОБА_1 не надано доказів, які підтверджували б викладені обставини у поданій заяві.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 зазначила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 . Однак згідно доданих до заяви додатків встановлено, що остання разом з ОСОБА_2 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Заявником не підтверджено, що діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають саме на її утриманні, враховуючи спільне проживання з боржником за однією адресою.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, з наведених вище мотивів та підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК.

Крім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 162, 163, 165, 353 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2025 року.

Суддя М. О. Федечко