ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/823/24 Номер провадження 22-ц/814/956/25Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Усенка Антона Володимировича, який представляє відповідача ОСОБА_1 на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року, постановлене суддею Оксенюк М.М., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №699749665 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www.moneyveo.ua, обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 10000,00 грн, пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 10000,00 грн, строком на 30 днів зі сплатою 2,10% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту.

28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021 та №31 від 31.12.2022, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №699749665 від 30.11.2022, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №314 від 31.01.2023.

23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого до та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №699749665 від 30.11.2022, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 від 20.02.2024.

17.07.2024 між та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №17/07/24, відповідно до реєстру прав вимоги до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 46752,00 грн, з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 36752,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Просило стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 46752,00 грн, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 рокупозовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» суму заборгованості за кредитним договором №699749665 від 30.11.2022 року станом на 21.08.2024 в загальному розмірі 46752,00 грн, з яких:

- 10000,00 грн заборгованість за простроченим тіло кредиту;

- 36752,00 грн заборгованості за простроченими відсоткам.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Усенко А.В. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильну оцінку судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Зазначив, що відсотки за користування кредитом були нараховані поза межами 30 денного строку дії кредитного договору. Вважає недоведеним факт переходу до позивача права вимоги. Так надані позивачем витяги з реєстру не містять інформації станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, відсутні дані, що матеріали кредитної справи передавалися кредитору. Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні повідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення. Також зазначає, що договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений раніше аніж спірний кредитний договір.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЕЙС» посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 46752 грн. 00 коп. та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного сервісу, що міститься на сайті www.moneyveo.ua укладено кредитний договір №699749665 (а.с.13-21).

Згідно умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 10000 грн, строком на 30 днів зі сплатою 2,10% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту.

Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт товариства: moneyveo.ua, обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір. Позивачем було перераховано грошові кошти в сумі 10000 гривень на банківську карту, що належить відповідачу, що підтверджується квитанцією та довідкою виданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.100, 42-44).

28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021 та №31 від 31.12.2022, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №699749665 від 30.11.2022, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №314 від 31.01.2023 (а.с.45-61).

23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №699749665 від 30.11.2022, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 від 20.02.2024 (а.с.62-70).

17 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №17/07/24 (а.с.71-76), відповідно до реєстру прав вимоги до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 46752,00 грн, з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 36752,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.77-83).

Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 стаття 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про доведеність факту укладення кредитного договору та отримання позивачем на виконання договору коштів у розмірі 10000 грн.

Дана обставина не оспорювалася самим відповідачем.

При цьому, з аналізу змісту договору вбачається, що сторони погодили строк Дисконтного періоду, який становить 30 днів, та загальний строк дії договору 5 років. (пункти 3.1, 7.1 та 11.1 Договору)

Зазначене спростовує доводи наведені в апеляційній скарзі щодо строку дії договору, оскільки 30 днів це строк Дисконтного періоду, тоді як строк дії договору передбачений п. 11.1 та становить 5 років.

Пунктом 8.3 кредитного договору встановлено, що за умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов?язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (далі - Базова процентна ставка).

Зобов?язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. (8.3 кредитного договору)

Тобто, враховуючи, що відповідач не сплатив відсотки за користування кредитом та не повернув отримані кошти у період дії Дисконтного періоду та одразу після його закінчення, позикодавець отримав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами відповідно до пункту 8.4 до виконання позичальником договірних зобов`язань, але не більше ніж до закінчення строку дії договору 5 років.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачу за період з 30 листопада 2022 року по 30 грудня 2022 року нараховані відсотки за користування кредитом у Дисконтний період у розмірі 1290 грн., що відповідає положенням пункту 3.3 кредитного договору. У подальшому, оскільки пролонгація Дисконтного періоду не відбулася, ОСОБА_1 нараховувалися відсотки відповідно до пункту 8.4 у розмірі 2,98 % в день. За період з 31 грудня 2022 року по 31 січня 2023 розмір нарахованих відсотків становив 9238 грн. (31 день по 298 грн (2,98 % від 10000 грн)) За період з 31 січня 2023 року по 28 квітня 2023 року розмір нарахованих відсотків становив 26224 грн (88 днів по 298 грн (2,98 % від 10000 грн)) Загальний розмір кредитної заборгованості складається з тіла кредиту та відсотків, що становить 46752 грн.

При цьому, відповідно до наданого розрахунку з 29 квітня 2023 року відсотки за користування кредитом не нараховувалися.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 46752 грн.

Надаючи правову оцінку договорам факторингу суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказаними вище договорами погоджено перехід права вимоги з моменту підписання витягу з реєстру боржників.

З наявних в матеріалах справи витягів з реєстрів вбачається передача права вимоги з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за договором № 699749665 від 30 листопада 2022 року. Витяги містять зазначення розміру тіла кредитку, заборгованість по відсоткам на момент переходу права вимоги та загальну суму заборгованості.

При цьому, чинне законодавства не містить вимоги щодо зазначення в реєстрі боржників інформації станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості.

Тоді як позивачем на підтвердження розміру заборгованості надано докази перерахування відповідачу кредитних коштів та відповідні розрахунки заборгованості.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що стороною відповідача ні при розгляді справи судом першої інстанції, ні при подачі апеляційної скарги не надано доказів невідповідності проведених розрахунків умовам договору та внесення відповідачем коштів на виконання умов договору.

За вказаних обставин, наявні в матеріалах справи документи підтверджують набуття ТОВ «ФК «ЕЙС» права за договором № 699749665 від 30 листопада 2022 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Разом з цим, доводи наведені в апеляційній скарзі щодо укладення договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до укладення кредитного договору не спростовують висновків суду зважаючи на наступне.

Договір факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений 28 листопада 2018 року.

Однак 28 листопада 2019 року сторонами погоджено додаткову угоду № 19 до вказаного договору, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2020 року.

Додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року викладено текст договору у новій редакції. Пунктом 2.1 визначено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.

Додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року.

Додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року.

З вказаного слідує, що на момент підписання реєстру боржників щодо ОСОБА_1 за договором № 699749665 від 30 листопада 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були чинними договірні відносини що виникли на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та були уточнені та пролонговані зазначеними вище додатковими угодами.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором у розмірі 46752 грн. 00коп.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Усенка Антона Володимировича, який представляє відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04 березня 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук