КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2794/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Плахотнюк К. Г.

від 01 травня 2024 року

у цивільній справі № 752/867/21 Голосіївського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів за минулий час,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суду із вказаним позовом , в обґрунтування якого зазначала, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286 грн.

Зазначала, що 14.02.2018 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, які стягуються відповідно до рішення суду від 12.06.2015 у твердій грошовій сумі; зміну способу стягнення аліментів, стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу). Утім рішення у зазначеній вище справі ухвалено лише через два з половиною роки, а саме 15.07.2020, позовні вимоги задоволено частково, збільшено розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 2 500 грн. Виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі 1 286 грн відізвано.

Стверджувала, що з боку відповідача при розгляді справи про збільшення розміру аліментів мало місце зловживання процесуальними правами, останній систематично не з`являвся в судові засідання, подавав численні клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначені дії вчинялися відповідачем для відтермінування винесення судом рішення задля досягнення дитиною повноліття та у зв`язку з цим звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти у збільшеному розмірі.

Оскільки через тринадцять календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.07.2020, а саме 04.09.2020 дочці виповнилося вісімнадцять років, виконання такого рішення є неможливим, оскільки аліменти такої категорії не стягуються з моменту звернення до суду з позовом про їх збільшення, а лише після набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, у зв`язку з систематичним ухиленням відповідача від сплати аліментів, зловживанням процесуальними правами у справі про збільшення розміру аліментів, його поведінка є винною та протиправною, тобто свідомим невиконанням своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів у збільшеному розмірі, який відповідає віковим потребам спільної дочки сторін.

Вказує, що таким чином позивачка вживала активних заходів задля стягнення аліментів на утримання дочки у збільшеному розмірі, який відповідав би віковим потребам дочки, зокрема: звернулася до суду з позовом в інтересах дочки; активно здійснювала забезпечення участі сторони позивачки у судових засіданнях; використовувала усі передбачені процесуальним законом прав для отримання доказів матеріального стану відповідача, який приховував свій дохід; розуміючи, що відповідач затягує розгляд справи, користуючись своїм процесуальним право подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та ухиленням останнього від обов`язку утримувати свою дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом сплати аліментів у збільшеному розмірі, позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти за минулий час, оскільки останній всіляко ухилявся від сплати аліментів у збільшеному розмірі, визначеному рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року за період з 14.02.2018 по 22.08.2020 (набрання рішенням законної сили), а саме за період: з 14.02.2018 по 31.12.2018 у розмірі 26 339 грн 36 коп.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 30 000 грн; з 01.01.2020 по 22.08.2020 у розмірі 19 274 грн 24 коп., а разом 75 613 грн 60 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти за минулий час, а саме з 14.02.2018 по 22.08.2020 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 75 613 грн 60 коп.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року виправлено описку в тексті рішення суду, ухваленого 01.05.2024 у справі № 752/867/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час. Вказано вважати правильною дату ухвалення рішення суду у справі № 752/867/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час «01.05.2024 року».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить відмінити рішення суду через упереджене відношення до відповідача та численними неточностями та помилками у самому рішенні. Вказував, що після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, і після розірвання шлюбу в судовому порядку, відповідач весь час приймав активну участь, як у вихованні, так і в утриманні своєї дочки ОСОБА_4 , яка з відповідачем проживала до літа 2015 року. Тому пояснення позивачки про те, що відповідач не надає матеріальну допомогу, не відповідає дійсності.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що апелянт не мав намірів ухилятись від утримання своєї дитини, навпроти - робив це абсолютно добровільно і без нагадувань зі сторони позивача. Призначені аліменти згідно рішення суду, апелянт виплатив у повному обсязі достроково, із переплатою на суму 4 712 грн 14 коп. Вважає, що суд, ухвалюючи рішення, порушив вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, адже не розглянув відзив на позовну заяву відповідача, не прийняв до уваги, погіршення стану здоров`я позивача, труднощі працевлаштування, і як наслідок відсутність постійної роботи та джерела прибутків.

Не заперечує, що він подавав заяви про відкладення розгляду справи про збільшення розгляду аліментів, але не з метою зловживань, а з необхідністю догляду за тяжко хворим батьком, який знаходився за межами міста Києва, в Переяслав-Хмельницькому районі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позов та присуджуючи аліменти за минулий час, а саме з 14.02.2018 року по 22.08.2020 року на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 75 613 гривень 60 копійок, суд першої інстанції виходив із того, що з боку відповідача мало місце ухилення від сплати аліментів на утримання дочки, при цьому вважав, що позивачка довела суду, що активно вживала заходів для одержання аліментів з відповідача, а саме: звернулася до суду з позовом в інтересах дочки; активно здійснювала забезпечення її участі у судових засіданнях; використовувала усі передбачені процесуальним законом прав для отримання доказів матеріального стану відповідача, який приховував свій дохід; розуміючи, що відповідач затягує розгляд справи, користуючись своїм процесуальним право подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи.

З такими висновками колегія суддів не погоджується наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 01.03.2002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась дочка ОСОБА_4 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286 грн.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Деснянському РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.08.2020 року у виконавчому провадженні 49496484/12 (а.с 181, т.1), заборгованість має від`ємне значення на користь відповідача -4712,14 грн.

Також як підтверджується матеріалами справи 14.02.2018 ОСОБА_2 звернулась з позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, які стягуються відповідно до рішення суду від 12.06.2015 у твердій грошовій сумі; зміну способу стягнення аліментів, стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу). За наслідками розгляду поданого позову, 15.07.2020 було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, збільшено розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 2 500 грн. Виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі 1 286 грн відізвано.

Постановою державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Пічкур Ю. А. від 22.06.2021 закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015.

Як підтверджується матеріалами справи, також рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 22 586 грн 71 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 14 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 395,00 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) грн. на календарний місяць, починаючи з моменту звернення до суду з цією заявою, а саме з 20.09.2021, та до моменту закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 років.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №49496484/12, виданої державним виконавцем Романом Федорченком у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів з виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2015 за період з 01.2015 року по 08.2020 р. відсутня.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у АСВП № 73373620, виданої державним виконавцем Стрепетовою О. С., у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів з виконання виконавчого листа ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів з виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року за період з 09.2021 р. по 03.2024р. відсутня.

Відповідно до положень 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів за минулий час з 14.02.2018 року по 22.08.2020 року, суд першої інстанції не врахував, що у вказаний період з відповідача стягувались аліменти за судовим рішенням від 15.06.2015, що набуло чинності й перебувало на примусовому виконанні. Виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі 1 286 грн відізвано рішенням 15.07.2020, яким збільшено розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 2 500 грн. Станом на 18.08.2020 року заборгованість мала від`ємне значення на користь відповідача -4712,14 грн.

В контексті ст. 191 СК України стягнення за минулий час можливо виключно за умови, якщо за такий час заявнику аліменти ще не присуджувалися й платником аліментів за судовим рішенням не сплачувались. В іншому ж випадку, матиме місце подвійне стягнення. При цьому, стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає.

Наведеного суд першої інстанції не врахував, та стягнув аліменти за той самий період, у який відповідачем було сплачено аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 376 ЦПК України у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, як недоведені, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Ураховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1362 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 березня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко