Справа № 191/1941/24
Провадження № 2/191/691/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

03.05.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до відповідача про визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

У позовній заяві позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його хрещена мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 немає, вона мешкала сама, останні роки життя за нею доглядав позивач. Спадкоємці інших черг спадкування до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталися.

12.04.2024 р. позивач звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 , але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки між ним та ОСОБА_2 не просліджується факту родинних відносин.

У 2006 році ОСОБА_2 у зв`язку з поганим станом здоров`я запропонувала позивачу проживати разом з нею, щоб він допомагав їй в організації побуту. ОСОБА_1 погодився, на початку 2006 року переїхав і вселився в житловий будинок, і 18.10.2010 року у встановленому законом порядку був прописаний за вищевказаною адресою. З січня 2006 року і до смерті ОСОБА_2 позивач постійно проживав з нею і піклувався про неї. Вони вели спільне господарство, він матеріально підгримував свою хрещену матір, а також доглядав за нею: купував продукти і ліки, засоби гігієни та миючі засоби, готував їжу, доглядав за подвір`ям та господарськими будівлями. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивач поховав її за свій рахунок, оскільки інших близьких родичів у неї не було. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями. Так як спадкоємців не було, ніхто не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання його спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 18.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, раніше надавали заяви про проведення судових засідань без їх участі.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Допитана у судовому засіданні від 15.01.2025 року свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 проходить військову службу. Проживає по АДРЕСА_1 з 2005 чи 2006 року разом з дружиною та дітьми. Раніше вони жили разом з бабусею ОСОБА_4 . Родичів цієї жінки ніколи не бачила. ОСОБА_1 почав там проживати, щоб допомагати їй.

Допитаний у судовому засіданні від 15.01.2025 року свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_6 переоформляє хату по АДРЕСА_1 , так як власниця померла, а він з нею проживав приблизно з 2000 року, бо вона його хрещена і хворіла. Він і займався її похованням. Звали її ОСОБА_7 лідія. З ними ще жила дружина і діти ОСОБА_1 . Не бачив ніколи інших родичів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі змісту ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Черговість спадкування за законом передбачена ст.1258 ЦК України. Зокрема, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 у віці 81 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 09.10.2000 року (а.с.8).

12.04.2024 року постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. позивачу по справі ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки, з наданих документів не просліджується факту родинних відносин заявника із померлою (а.с.10).

Крім того, як вбачається із копії спадкової справи №429/2011, витребуваної ухвалою суду з Другої синельниківської державної нотаріальної контори, 08.11.2011 року до Другої синельниківської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті своє матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також до Другої синельниківської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини після смерті своє матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріали спадкової справи також містять копії заповітів, складених 29.04.1996 року та 15.04.2002 року від імені ОСОБА_2 , відповідно до яких остання заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалося, а також земельну ділянку площею 18,240 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Роздорської селищної ради, вона заповіла ОСОБА_9 та ОСОБА_8 порівну.

17.04.2012 року ОСОБА_10 , нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка складається з земельної ділянки.

За таких обставин, оскільки, після смерті ОСОБА_2 її синами, які являються спадкоємцями першої черги, було подано до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та вони отримали свідоцтва про право на частину спадщини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 ЦПК України, ст. 12, 13, 15, 328, 1216-1218, 1220-1222, 1225, 1258-1259, 1264 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 17.03.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова