Справа № 683/3500/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
10 березня 2025 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді Завадської О.П.
при секретарі Братенка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відносно неї адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Представник позивачки адвокат Григорук С.В. подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просив справу розглянути за відсутності сторін в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов, заяв та клопотань не подавав.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року по справі постановлено заочний розгляд.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновків про наступне.
Судом встановлено, що постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року (справа №683/2870/24, провадження №3/683/1194/2024) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме за те, що він 27 серпня 2024 року о 08 год 20 хв, перебуваючи в громадському місці біля будинку АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Судове рішення набрало законної сили 28 жовтня 2024 року.
В письмових поясненнях ОСОБА_2 визнав, що з ревнощів та після того, як напередодні, ОСОБА_3 пошкодив двері його квартири та велосипед, він 27 серпня 2024 року в дворі останнього пошкодив його автомобіль.
З письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається, що вони зранку 27 серпня 2024 року з балкону квартири будинку по АДРЕСА_1 бачили, як ОСОБА_2 розбив скло у всіх вікнах автомобіля останнього, деформував дах та пошкодив покришку заднього лівого колеса, при цьому висловлювався нецензурними словами на зауваження та прохання припинити протиправні дії не реагував.
Свідок ОСОБА_5 в своїх письмових поясненнях зазначив, що о 08 год 15 хв 27 серпня 2024 року, перебуваючи біля першого під`їзду будинку по АДРЕСА_1 бачив, як невідомий йому чоловік, висловлюючись лайкою, бив скло у вікнах автомобіля марки «DACIA SANDERO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого пішов у невідомому напрямку. Після приїзду поліції дізнався, що це був ОСОБА_2 , який на ґрунті ревнощів вчинив дані дії.
Зі змісту рапорту слідує, що 27 серпня 2024 року о 08 год 24 хв надійшло повідомлення на службу «102» про те, що по АДРЕСА_2 близько 5 хвилин тому відомі особи пошкодили авто заявника ОСОБА_3 марки «Рено Сандейро», державний номерний знак НОМЕР_1 , що було припарковане у дворі, а саме, розбили скло, лобове та бокові, пошкодили лакофарбоване покриття. Є відеозапис події.
У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 являється власником автомобіля марки «DACIA SANDERO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про існування причинного зв`язку між шкодою, завданою позивачці і протиправними діяннями відповідача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди.
За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивачка безсумнівно зазнала душевних страждань, зумовлених діями відповідача, що призвели до пошкодження її майна та необхідністю у зв`язку з цим докладати зусилля для відновлення попередніх життєвих умов через неможливість користуватися автомобілем та необхідністю проведення його ремонту.
Разом із тим при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а також характер вичиненого адміністративного правопорушення, яке полягало, зокрема, у механічному пошкодженні зовнішніх деталей автомобіля, внаслідок дрібного хуліганства.
При цьому позивачка не надала доказів того, що її звичні життєві устої було суттєво порушено, або ж звичний для неї спосіб життя настільки змінився, що вона вимушена була приймати суттєві додаткові міри до організації свого життя.
Тому суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 грн є достатньою та справедливою компенсацією позивачці і відповідає принципу розумності та справедливості з огляду на конкретні обставини даної справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовну вимогу в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено в повному обсязі, тому сплачений позивачкою за таку вимогу судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у загальному розмірі 1453,44 грн (1211,20 + 242,24).
Також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням оцінювача для звіту про оцінку у розмірі 6600 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1453,44 грн, витрати, пов`язані із залученням оцінювача у розмірі 6600,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Суддя