КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

справа № 363/5084/23

провадження № 22-ц/824/1227/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Правдивець Ю.О.

учасники справи:

позивач - керівник Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Столичного округу, Димерської селищної ради

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року, постановлено під головуванням судді Рудюка О.Д., у справі за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Столичного округу, Димерської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що Вишгородською окружною прокуратурою за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження №0000689 від 29.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, виявлено порушення майнових інтересів держави, що спричинені внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Так, проведеним у кримінальному провадженні №0000689 від 29.06.2022 року досудовим розслідуванням установлено наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, а саме незаконної порубки дерев у лісах, що завдало шкоду на загальну суму 102 124,80 грн. охоронюваним державним інтересам. Вищевказане кримінальне провадження з обвинувальним актрм за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, направлене до Вишгородського районного суду Київської області. Таким чином, прокурор просить солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави в особі Димерської селищної ради 102 124,80 грн. шкоди, завданої злочином внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та незаконної порубки лісу.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду перший заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги обґрунтовані тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що наявний склад усіх необхідних елементів, визначених ст. 1166 ЦК України. До позовної заяви були надані докази на підтвердження зазначених у ній обставини, проте судом першої інстанції у порушенні ст. 263 ЦПК України долучені докази досліджені не були. Звертає увагу, що в порушення процесуального права суд не зупинив провадження та без дослідження доказів відмовив у задоволенні позову. Суд не звернув увагу на те, що положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України щодо врахування вироку чи ухвали, які набрали законної сили, є обов`язковими для судів у разі наявності відповідних судових рішень. В іншому випадку у нормах матеріального чи процесуального права відсутні правила, які б перешкоджали суду розглянути позов у даній справі за наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник скаржника апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що обов`язковим доказом у справі про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, на підставі яких можливо встановити чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Звертаючись до суду з даним позовом прокурором не надано до матеріалів справи вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, на підставі яких можливо встановити чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.06.2022 року старшим слідчим Вишгородського РУП Срібним О.С. прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення згідно якої, 28.06.2022 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювали незаконну порубку дуба звичайного у відділах №1 та №8 кварталу №15 Кам`янського лісництва.

Згідно копії висновку експерта №2340/2432-2433 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄДРДР за №0000689 від 29.06.2022 року, загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної вирубки двадцяти сиро ростучих дерев породи дуб звичайний, в кварталі НОМЕР_1 виділ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 Кам`янського лісництва ДП «Димерське лісове господарство», становить 102 124,80 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми злочинними діями, які виразились в незаконній порубці дерев, заподіяли шкоду Димерській селищній раді у розмірі 102 124,80 грн., що підтверджується висновком експерта №2340/2432-2433 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄДРДР за №0000689 від 29.06.2022 року.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон України) передбачено, що природні ресурси України є власністю народу України.

Відповідно до ст. 5 цього ж Закону державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Статтею 35 Закону визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню використання на території України.

Відповідно до приписів статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Таким чином, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства внаслідок незаконної порубки повинні нести відповідачі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.ст. 77, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

До позовної заяви було долучено копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; копію протоколу огляду місця місця події від 28.06.2022; копію протоколу огляду від 18.08.2022; копію протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_3 ; копію висновку судової експертизи від 06.12.2022 № 2340/2432-2433.

Згаданий висновок судової експертизи від 06.12.2022 № 2340/2432-2433 є належним письмовим доказом, який підтверджує розмір завданої шкоди. Крім того, самими відповідачами не заперечується поданий позов.

17 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду апелянтом було подано пояснення, до якого долучено ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року, якою цивільний позов керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Димерської селищної ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - повернуто прокурору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що без долучення прокурором вироку суду в кримінальному провадженні, ухали про закриття кримінального провадження провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідальності, які набрали законної сили, неможливо встановити обставини справи.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року скасувати.

Постановити нове рішення наступного змісту.

Позов керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Столичного округу, Димерської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави в особі Димерської селищної ради шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та незаконної порубки лісу у розмірі 102 124 грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді