Єдиний унікальний номер 725/1525/25
Номер провадження 2/725/424/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, після розірвання шлюбу їх спільного малолітнього сина залишити проживати разом з ним; встановити факт самостійного виховання та утримання ним свого сина ОСОБА_3 .

Так, за загальним правилом відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді № 1202054 від 17.03.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до підсудності Глибоцького районного суду Чернівецької області відповідно до раніше існуючого адміністративно-територіального Чернівецької області.

Таким чином, за правилами загальної підсудності відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України дана справа не може бути підсудна Першотравневому районному суду м.Чернівці.

Також, процесуальним законодавством передбачена альтернативна підсудність справ про розірвання шлюбу, зокрема відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що у сторін є спільний малолітній син та у тексті позовної заяви позивач вказує, що дитина проживає разом з ним, при цьому позивач також зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Відомості про фактичне місце проживання позивача не приймаються судом до уваги при вирішенні питання щодо підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи регулюються також Законом "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", яким зокрема також врегульовано відносини реєстрації фізичних осіб при зміні місця їх проживання або перебування за їх заявою.

Згідно ст. 3 вказаного Закону, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до вимог ст. 6 зазначеного Закону, у разі, якщо особа проживає у двох і більше місцях вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Таким чином, як місце зареєстрованого місця проживання так і місце фактичного перебування підлягають відповідній державній реєстрації, у тому випадку, якщо місце фактичного перебування не зареєстроване у встановленому законом порядку, при розгляді справи судом та зокрема визначенні підсудності будь-якої справи до уваги береться саме адреса зареєстрованого місця проживання.

Отже, за відсутності відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку фактичне місце перебування позивача та за наявності інформації щодо його зареєстрованого місця проживання, при визначенні підсудності даної заяви судом береться до уваги саме адреса зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У листі Ради суддів України від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих роз`яснено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Таким чином, даний спір за правилами загальної підсудності відповідно до ст. 27 ЦПК України підсудний Глибоцькому районному суду Чернівецької області.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 27, 31, 32, 258, 259, 260, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, встановлення факту, що має юридичне значення передати для розгляду за підсудністю Глибоцькому районному суду Чернівецької області.

Вказану позовну заяву передати за підсудністю в порядку передбаченому ч. 3 ст. 31 ЦПК України, а саме не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна