Єдиний унікальний номер 175/6313/24
Провадження № 2/175/1057/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року селище Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та просила суд постановити рішення яким визначити їй додатковий строк терміном у 3 (три) місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02 травня 2024 року вищевказана цивільна справа була зареєстрована канцелярією суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Васюченка О.Г..

Представник позивача надала до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача до суду не з`явився, відзив не подав, заяв та клопотань не надавав, про причини неявки не повідомив.

Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що продовж декількох років позивачка ОСОБА_1 допомагала по господарству ОСОБА_2 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 за актовим записом №1812, виданим 08 липня 2016 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області, після смерті останньої позивач займалася її похованням. За життя ОСОБА_2 ніколи не говорила про заповіт та про те, кому залишиться спадщина після її смерті.

На підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 12 березня 1997 р. квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності: 1/2 частка чоловіка ОСОБА_3 та 1/2 частка - дружині ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , 03 вересня 2013 року по р-1-2978 нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. видано свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого право власності на 1/2 частку, що належала ОСОБА_3 (чоловіку ОСОБА_2 ) переходить до ОСОБА_2 .

Тобто, після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 від 12 березня 1997 року.

Також встановлено, що у квітні 2024 року під час прибирання в будинку та перегляді документів померлої, позивачкою було знайдено оригінал заповіту, складеного ОСОБА_2 10 лютого 2006 року, згідно якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все майно, яке належало їй на день смерті, заповіла саме позивачці - ОСОБА_4 , про існування якого позивачка не знала. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Тому враховуючи вищевказане, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою оформлення спадщини на своє ім?я, позивач 09 квітня 2024 року звернулася до державного нотаріуса Другої Краматорської Державної нотаріальної контори Костюкової Н.С. із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою нотаріуса від 09 квітня 2024 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що ним був пропущений строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Вказаний строк був пропущений, оскільки позивач не знала про наявність заповіту, разом з цим через збройну агресію Росії проти України, з березня 2022 року, у зв`язку з оголошеною примусовою евакуацією населення та установ з території Донецької області усі нотаріальні контори у м. Краматорську припинили свою роботу та виїхали з міста.

Таким, чином існували об?єктивні, непереборні істотні труднощі, які перешкоджали позивачці вчасно в установлений законодавством України строк, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 75 років.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що у позивача були поважні причини, з яких вона пропустила строк, у зв`язку з чим позивач не мала можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду України: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивач фактично прийняла спадщину, оскільки не заявляла про відмову від прийняття спадщини.

У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов`язані з об`єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Європейський суд зазначає в своїх рішеннях, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном у 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись 1216, 1217, 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном у 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Г. Васюченко