Справа № 569/441/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2025 року залучено Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області до участі в справі в якості заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву повністю підтримали, просять суд її задоволити з підстав, викладених у заяві і наданих пояснень під час розгляду справи та видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник заяву не визнали та просять суд відмовити у її задоволенні з підстав, викладених у письмових поясненнях та наданих в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області з приводу вирішення заяви поклалась на розсуд суду та подала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених».

Судом встановлено, що заявниця по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною матір`ю заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом проживають за адресою АДРЕСА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , виданої Департаментом ЦТ та ЗНАП РМР від 08 січня 2025 року №266 вбачається, що за вищевказаною адресою зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 03 лютого 2015 року; Особа 2 16.04.1980 року народження з 03 лютого 2015 року; Особа 3 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 03 лютого 2015 року; Особа 4 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 03 лютого 2015 року; Особа 5 ІНФОРМАЦІЯ_6 з 03 лютого 2015 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за вказаною адресою не зареєстрована.

З дослідженого в судовому засіданні договору дарування від 3 червня 2016 року посвідченого Пуховою Н.Ю., державним нотаріусом першої рівненської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-230 вбачається наступне: «Ми, нижчепідписані, громадяни України: ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , далі іменований «Дарувальник» та/або «Сторони» та ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка діє як опікун в інтересах малолітніх осіб: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 РНОКПП НОМЕР_5 , далі іменовані «Обдаровувані» та/або «Сторони», попередньо ознайомлені нотаріусом з вимогами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин (зокрема з вимогами щодо недійсності правочину), діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, правові наслідки укладеного договору, без будь-яких погроз та насильства, на підставі статті 717 ЦК України уклали цей договір такого змісту: п.1. За цим договором дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваним, а обдаровувані приймають від дарувальника належний йому на праві приватно власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/3 (одній третій) частці кожному. Житловий будинок одноповерховий, складається з п`яти житлових кімнат, житловою площею 65,8 кв.м., загальною площею 114,3 кв.м.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 являється опікуном трьох дітей своєї дочки ОСОБА_2 (яка позбавлена відносно них батьківських прав), а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (на даний час є повнолітнім), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (на даний час є повнолітня) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Під час спільного проживання, між матір`ю та дочкою виникають конфлікти та непорозуміння.

18 грудня 2024 року відносно ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії строком на 10 діб з 18 год. 00 хв. 18.12.202024 та діє до 28.12.2024 стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 .

Як слідує з даного припису, ОСОБА_2 (яка притягалася раніше до адміністративної відповідальності у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства: фізичного, психологічного) 18.12.2024 о 16:40 ОСОБА_2 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 відносно своєї матері ОСОБА_1 тобто умисно вчинила дії психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні епікризу виписного №26641 виданого КНП «Центральна міська лікарня», Центр мікроендоскопічної хірургії лор -органів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , вік 65 років, госпіталізація: ІНФОРМАЦІЯ_11 час 14:50, дата виписки 23.12.2024 12:00 вбачається, що хвора звернулась зі скаргами на біль в ділянці носа, утруднене носове дихання, кров`янисті виділення з носа. Анамнез захворювання: 18.12.2024 близько 16 год. в результаті сімейної сварки отримала травму відомою особою. Було викликано поліцію. Сімейним лікарем направлена на стаціонарне оперативне лікування. 19.12.2024 р. звернулась в Центр мікроендоскопічної хірургії лор-органів для подальшого лікування. Захворювання почалось раптово. 18.12.2024 року близько 16 год. в результаті сімейної сварки отримала травму відомою особою. Було викликано поліцію. Звертався за медичною допомогою. Обґрунтування діагнозу: враховуючи скарги хворого, дані анамнезу захворювання, об`єктивні дані, дані додаткових методів обстеження, вважають, що у хворого: діагноз: S02.2 перелом кісток носа; J34.8 Інші уточнені хвороби носа та носових синусів. Перелом кісток носа без зміщення. Гематома носової перегородки.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до ст.350? ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні було встановлено, що відносно ОСОБА_2 18.12.2024 року був виданий терміновий заборонний припис у зв`язку з вчиненням фізичного та психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_1 , що було підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також поясненнями самої ОСОБА_2 , яка не заперечила вчинення насильства по відношенню до своєї матері.

Натомість посилання заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника на ті обставини, що сама заявниця ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та веде себе неконтрольовано не знайшли свого підтвердження жодними письмовими доказами (зокрема медичними освідченнями, протоколом/ми поліції та інше), тобто є голослівними та не заслуговують на увагу.

Суд не приймає до уваги подані ОСОБА_2 письмові докази, надані нею в судовому засіданні 18 березня 2025 року, оскільки вони не підтверджують встановлених судом раніше обставин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заявниця ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме понад десять років була та відповідно є опікуном дітей ОСОБА_2 (яка позбавлена відносно них материнських прав) і будь-яких письмових доказів котрі б підтверджували її неправомірну/протиправну поведінку чи вживання алкогольними напоями та інше, за вказаний період часу до матеріалів справи долучено не було.

Що стосується долучених ОСОБА_2 під час розгляду справи відеозаписів, суд вважає за необхідне зазначити, що на думку суду, дані записи є провокативними та здійснені з метою спровокувати ОСОБА_1 на вчинення дій, спрямованих на свій захист.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому вона підлягає до часткового задоволення.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Відповідно до ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,89,141,263,265,293,350-5,350-6,350-8 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк п`ять місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча АДРЕСА_1

Заінтересована особа: Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області, м.Рівне, вул.Героїв поліції, 4

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов