Провадження №2/389/505/23
Ухвала

іменем України

19 березня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 21.08.2023 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила виділити їй в натурі 2/3 частини спільно придбаного подружжям житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також 2/3 частини земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 08.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Разом з тим, в судові засідання, призначені на 12.02.2025 та 19.03.2025, позивачка та її представник адвокат Урсаленко О.М. не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Так, про судове засідання, призначене на 12.02.2025, позивачка та її представник повідомлені належним чином: позивачка шляхом направлення судової повістки за зазначеною нею адресою проживання, яка отримана особисто, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення; представник відповідачки шляхом надсилання судової повістки до електронного кабінету в порядку ч.6 ст.128 ЦПК України, яка була доставлена 08.01.2025, що підтверджується відповідною довідкою, роздрукованою на звороті цієї судової повістки.

Про судове засідання, призначене на 19.03.2025, позивачка та її представник також повідомлені належним чином.

Так, через відсутність належного державного фінансування поштова кореспонденція Знам`янського міськрайонного суду в судових справах не відправлялася у зв`язку з відсутністю поштових марок, що підтверджується, зокрема, актом №21 від 12.02.2025.

За викладених причин, повідомити позивачку особисто про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку на 19.03.2025 не представлялося можливим. Разом з цим, про дату, час і місце проведення даного засідання позивачка повідомлена через свого уповноваженого представника - адвоката Урсаленка О.М. в порядку ч.5 ст.130 ЦПК України.

За змістом ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи (ч.8 ст.128 ЦПК України). Судова повістка про виклик в судове засідання на 12 год 30 хв 19.03.2025 доставлена адвокату Урсаленку О.М. 13.02.2025 до його електронного кабінету, що підтверджується відповідною довідкою, роздрукованою на звороті цієї судової повістки.

Проте, будучи повідомленим про судове засідання, представник позивача у таке повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив,заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки суду не надав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Згідно з ч.5 ст.14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Поважність причини неявки позивача (його представника) враховується при першій неявці. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача (його представника) до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вищезазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач (його представник) не може взяти участь в судовому засіданні, він вправі подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача (його представника) і у випадку повторної неявки позивача (його представника), якщо від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача (його представника) про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Причина повторної неявки в судове засідання не має правового значення для застосування положень п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин в даній справі суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №465/6555/16-ц.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Необхідно відзначити, що позивачка, яка переважно найбільш зацікавлена у розгляді справи, повинна демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення позивачки та її представника вдруге поспіль про судове засідання, їх неявка у такі, відсутність в справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, позбавляє суд можливості проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, повторно без поважних причин не з`явилися в судове засідання, а також не надали суду заяв щодо розгляду справи за їх відсутності, чим зловживають процесуальними правами та затягують розгляд справи, тому суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу позивачки на положення ч.2 ст.257 ЦПК України, відповідно до якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися повторно з даним позовом до суду. Таким чином, право на доступ позивачки до суду не є порушеним.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 12, 13, 44, 131, 211, 223, 257, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачці її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва