КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4455 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - адвоката Македона Олександра Андрійовича на рішенняДеснянського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем було підписано анкету -заяву та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписавши Анкету-заяву клієнт вважається, що ознайомився та погодився з Запевненням до Договору про надання банківських послуг з підписанням якого 01 вересня 2023 року в мобільному додатку Договір набуває чинності.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 40 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Позивачем було виконано умови договору та надано кредитні кошти на умовах, передбачених Договором, однак відповідач своєчасно банку грошові кошти не надавав для погашення заборгованості, таким чином порушив умови договору.

Станом на 04 травня 2024 року у відповідача прострочене зобов'язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв'язку з чим відбулось істотне порушення зобов'язань.

Банком було направлено повідомлення про дане порушення та про необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії для погашення кредиту.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 04 червня 2024 року становить 91 718,81 грн, з якого заборгованості за пенею - 0 грн, заборгованості за порушення грошового зобов'язання 0 грн, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 91 718,81 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 за анкетою - заявою до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 01.09.2023 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» 40 000,00 грн тіла кредиту та судовий збір в сумі 1320,56 грн. В задоволенні іншої часини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник АТ «Універсал банк» - Македон О.А. подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських коштів проєкту «Monobank», а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, що в подальшому привело до неправильних висновків , що клієнт не був ознайомлений з вище зазначеними документами.

Враховуючи, що послуги надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу , а Умови і правила , які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, тож відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви.

Наведене свідчить про належне укладення договору, в тому числі і погодження Умов і правил обслуговування фізичної особи з додатками.

Апелянт не погоджується з твердженням суду, що банком не доведено , що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився та погодився з ними, оскільки вони не ґрунтуються на ЗУ «Про електронну комерцію», а Умови і правила є публічно доступними і відповідач міг з ними ознайомитися, оскільки анкета-заява також містить посилання на ці Умови.

Порушуючи умови договору, у відповідача виникла заборгованість в сумі 91 718,81 грн. ОСОБА_1 на контакт не виходив та не вживав дій для погашення кредиту. Доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку не надав. Відтак відсутні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану суму боргу за кредитом.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

Представник позивача та відповідач в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог процесуального законодавства.

Керуючись частиною 2 статті 372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, з огляду на їх належне повідомлення про судове засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які б ули досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, щопозивачем відповідачу за анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг «Мonobank» від 01.09.2023 надано кредитний ліміт у сумі 40000 грн, який відповідач мав погашати разом з процентами.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для стягнення тіла кредиту саме в сумі 91 718,81 грн, оскільки в позові самим же позивачем зазначається, що сума наданого кредиту становить 40 000 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитися з такими висновками, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк " запустив новий проект "Monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках "мonobank" за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту "Monobank" є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Тобто, правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок "Monobank" полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання власного електронного підпису, чим підтверджується згода споживача.

Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, без відділень, а тому споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами. Погодження із Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичної особи шляхом проставляння електронного цифрового підпису особою свідчить про належне укладання кредитного договору.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 01.09.2023 підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

В даній Анкеті-заяві зазначено, що вона разом з Умовами,і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank»/ «Universal Bank», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, які розміщені за інтернет-посиланням, складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір), підписавши Анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

В анкеті-заяві відповідач висловив свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримав відповідний електронний ключ та електронний підпис.

З Анкети-заяви вбачається, що відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, визначену в мобільному застосунку та погодився із тим, що у разі виходу із пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.

Крім того, в пункті 4 Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись ним для правочинів та платіжних операцій та визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису.

Відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві.

Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України" використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» є правомірними, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

Отже, підписанням Анкети-заяви цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку monobank01.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 підтвердив:

- отримання примірника Договору в мобільному додатку monobank;

- ознайомлення та згоду з умовами Договору;

- укладення Договору;

- зобов`язання виконувати умови Договору;

- з тим, що Банк в односторонньому порядку має право на власний розсуд зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту;

- з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень в мобільний додаток.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «УніверсалБанк» зазначав про те, що розмір заборгованості відповідача по тілу кредиту становить 91 718,81 гривень.

Відповідачем у цій справі не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами обставини отримання та використання ним кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку.

Згідно з позицією Верховного Суду в постанові від 08 липня 2020 року по справі № 464/4985/15-ц визначено, що твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

У постанові від 02 липня 2020 року в справі № 753/16745/15-ц Верховним Судом підтримано позицію суду апеляційної інстанції про те, що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору, а тому є належним доказом.

Враховуючи, що послуги банку в проекті Мonobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Таким чином, вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, судапеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія апеляційного суду вважає, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції не в повному обсязі встановив обставини, що мають значення по справі, помилково виходив із того, що позивачем доведено наявність заборгованості за кредитним договором лише на суму 40 000 грн, у зв`язку із чим колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну рішення суду в частині розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», а також розподілу судових витрат.

З огляду на ч.13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що апеляційна скарга підлягаєчастковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги 4542,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - адвоката Македона Олександра Андрійовичазадовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року змінити в частині розміру заборгованості за кредитними договорами та розподілу судових витрат,стягнувши з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», заборгованість за кредитним договором в сумі 91 718,81 грн та 3028,00 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» судовий збір за подання апеляційної скарги 4542,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 17 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А