ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2639/25 Справа № 243/5228/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/5228/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2024 року, яке ухвалено суддею Сидоренко І.О., в режимі дистанційного судового провадження, та повне судове рішення складено 22 листопада 2024року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звеенувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України та 04 грудня 2023 року звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я з посади начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у військовому званні «підполковник».

В період з 08 січня 2022 року по 10 липня 2022 року позивач проходив військову службу на посаді заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 начальник мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В кінці вересня 2023 року за місцем проходження служби позивачу доведено наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2023 № 375 «Про результати службового розслідування», яким ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 : притягнуто до матеріальної відповідальності за порушення вимог статті 16, абзацу 2 статті 58, абзацу 23 статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (пункт 5 наказу): з метою відшкодування завданих державі збитків вирішено стягнути з позивача 21310,53 грн. (пункт 7 наказу) та позбавлено ОСОБА_1 , начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 премії у повному обсязі за вересень місяць 2023 року (пункт 8 наказу).

Не погоджуючись з висновками проведеного службового розслідування та з наказом № 375 в частині встановлення його вини у формі непрямого умислу та недбалості, стягнення з нього грошових коштів з метою відшкодування завданих державі збитків і позбавлення його премії, в жовтні 2023 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо визнання протиправними та скасування пунктів 5, 7, 8 наказу № 375.

Однак, під час судового розгляду справи за вище наведеним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі та в межах виконання пункту 7 оскаржуваного в суді наказу № 375 від 18.09.2023 утримав із заробітної плати ОСОБА_1 , в якості відшкодування завданих державі матеріальних збитків, грошові кошти в загальному розмірі 18653,52 грн., в тому числі: в жовтні 2023 року 3232,62 грн.; в листопаді 2023 року 7243,15 грн.; в грудні 2023 року 8177,75 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року по справі № 200/6106/23, що набуло чинності 07 травня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням від 05 лютого 2024 року по справі № 200/6106/23 визнано протиправними та скасовано пункти 5, 7, 8 наказу № 375 від 18.09.2023, а на підставі пунктів 5 та 7 наказу з позивача стягнуто грошові кошти в розмірі 18653,52 грн., між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 ЦК України та в межах яких стягнуті з позивача кошти визначаються, як безпідставно набуте або збережене майно.

Приймаючи до уваги, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовив позивачу повернути в добровільному досудовому порядку безпідставно набуті (збережені) грошові кошти, то належним та ефективним способом захисту і поновлення порушених прав позивача буде стягнути з відповідача утримані в жовтні грудні 2023 року 18653,52 грн., у відповідності до ст. 1212 ЦК України.

Посилаючись на викладене, просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті (збережені) кошти в період з жовтня по грудень 2023 року за скасованими пунктами 5 та 7 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2023 № 375 «Про результати службового розслідування» у розмірі 18 653,52 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті (збережені) кошти в період з жовтня по грудень 2023 року за скасованими пунктами 5 та 7 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2023 № 375 «Про результати службового розслідування» у розмірі 18 653 гривні 52 копійки.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1 211,20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи і необ`єктивну оцінку доказів, що стосуються фактів, на які посилався позивач.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно листа СУ ГУ НП в Донецькій області від 18.07.2023 року №052/2/20-202 факт вчинення позивачем правопорушення та завдання матеріальних збитків державі було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 05.07.2023 року. Відповідно до статті 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається з першого січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Згідно частини першої цієї ж статті бюджетні установи можуть розпоряджатись доведеним їм бюджетними асигнуваннями тільки в межах бюджетного року. В свою чергу, абзацом 2 пунктом 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №228 визначено, що розпорядники мають право подавати діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду. Відповідно до листа Державної казначейської служби України від 14.01.2015 року №17-04/27-715 «Про проведення розрахунків по заробітній платі», якщо в новому бюджетному періоді на реєстраційні рахунки бюджетної установи надійшли кошти по загальному фонду за попередній бюджетний період, таки кошти повертаються до загального фонду відповідного бюджету. Отже, кошти отриманні за рахунок відшкодування переплат поточного року зараховуються на реєстраційний рахунок військової частини (установи) та відносяться до касових видатків. Кошти отриманні за рахунок переплат минулих бюджетних періодів підлягають перерахуванню до доходу Державного бюджету. Не погодившись рішенням про притягнення до матеріальної відповідальності позивач звернувся з позов до Донецького окружного адміністративного суду. Проте, позивачем в порядку статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не було заявлено вимог щодо забезпечення позову. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв в межах визначеного законодавства України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що, згідно з інформаційного повідомлення щодо призначення осіб офіцерського складу, відповідно до пункту 3 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вирішено звільнити з військової служби у запас за підпунктом «Б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) підполковника ОСОБА_1 , начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_7

Згідно з п. 5 Витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) від 18.09.2023 № 375 «Про результати службового розслідування», за порушення вимог статті 16, абзацу 2 статті 58, абзацу 23 статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вирішено притягнути до матеріальної відповідальності колишнього заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_1 . З метою відшкодування збитків завданих державі, вирішено стягнути з нього 21310 гривень 53 копійки (пункт 7 наказу) та позбавити його, ОСОБА_1 , начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 премії у повному обсязі за вересень місяць 2023 року (пункт 8 наказу).

Згідно з відомостей табельний номер НОМЕР_1 із заробітної плати ОСОБА_1 утримано матеріальні збитки завдані державі у жовтні 2023 року 3232,62 грн., у листопаді 2023 року 7243,15 грн. та у грудні 2023 року 8177,75 грн., в загальному розмірі 18653,52 грн.

Відповідно до повторного адвокатського запиту вих. № 1347/24-06 від 13.06.2024 слідує, що 16.05.2024 за номером № 1299/24-05 та 30.05.2024 за номером № 1312/24-05 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_8 надіслано належно оформлені адвокатські запити в межах надання правової допомоги колишньому начальнику відділення обліку мобілізаційної роботи заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 по обставинам притягнення його до матеріальної відповідальності під час служби. Станом на дату складання цього запиту, відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_8 на вище зазначені адвокатські запити чи повідомлення про необхідність більшого часу для їх розгляду не надходили, що є порушенням приписів Закону № 5076-VI. Чинним рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року по справі № 200/6106/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю та, серед іншого, резолютивною частиною судового рішення визначено: визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 «Про результати службового розслідування» про притягнення до матеріальної відповідальності колишнього заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 «Про результати службового розслідування» в частині занесення до Книги грошових стягнень та нарахувань, та стягнення з колишнього заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_1 21310 гривень 53 копійки. Однак, будучи стороною (відповідачем) у судовому спорі щодо оскарження вище наведених спірних пунктів наказу № 375 від 18.09.2023, ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно стягнув із заробітної плати ОСОБА_1 в межах виконання оскаржуваного наказу № 375 від 18.09.2023 в якості завданих державі матеріальних збитків грошові кошти в загальному розмірі 18653,52 грн., в тому числі: в жовтні 2023 року 3232,62 грн.; в листопаді 2023 року 7243,15 грн.; в грудні 2023 року 8177,75 грн. З врахуванням наведеного судового рішення такі дії ІНФОРМАЦІЯ_8 визначають безпідставно стягнуті з ОСОБА_1 кошти, як безпідставно набуті відповідачем. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За таких умов, з урахуванням того, що підстави, на яких ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнув з ОСОБА_1 грошові кошти 18653,52 грн. відсутні, слідує висновок про наявність правових підстав для стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_8 таких безпідставно набутих коштів на користь ОСОБА_1 . Судовий процес по стягненню безпідставно набутих коштів з очевидним результатом на користь ОСОБА_1 надає право позивачу покласти на ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати зі сплати судового збору, витрати на правову допомогу тощо. Досудове врегулювання спірних правовідносин є розумним компромісом між сторонами з найменшими витратами для обох. У зв`язку з наведеним вкотре просить, виплатити колишньому начальнику відділення обліку мобілізаційної роботи заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 стягнуті/утримані з нього в жовтні грудні 2023 року грошові кошти в загальному розмірі 18653,52 грн.

Згідно з відповіддю від 19 червня 2024 року № 09/02/556 на адвокатський запит Вих. № 1347/24-06 від 13.06.2024 Вх. 5442 від 14.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляє наступне. Після набрання законної сили рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/6109/23 від 05.02.2024 та Постанови першого апеляційного суду, справа № 200/6109/23 від 11.04.2024, був виданий наказ № 167 від 11.05.2024 в якому вказано скасувати абзац 6 п. 7 наказу № 375 від 18.09.2023, щодо стягнення коштів. Жодної інформації і розпоряджень щодо повернення раніше утриманих коштів відділ фінансового забезпечення не має.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_9 про визнання протиправними та скасування пунктів 5, 7, 8 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано пункт 5 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 «Про результати службового розслідування» про притягнення до матеріальної відповідальності колишнього заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано пункт 7 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 «Про результати службового розслідування» в частині занесення до Книги грошових стягнень та нарахувань, та стягнення з колишнього заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_1 21 310 гривень 53 копійки. Визнано протиправним та скасовано пункт 8 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 «Про результати службового розслідування» в частині позбавлення премії у повному обсязі за вересень місяць 2023 року начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити начальнику відділення обліку мобілізаційної роботи заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковнику ОСОБА_1 премію у повному обсязі за вересень місяць 2023 року, якої позивач позбавлений на підставі пункту 8 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 «Про результати службового розслідування».

Встановивши, що із заробітної плати позивача відповідачем утримано 18653,52 грн., а рішенням суду, яке набрало законної сили, пункти наказу, на підставі яких відбулося стягнення, визнані протиправними та скасовані, суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормам статті 1212 ЦК України, у зв?язку з чим задовольнив заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України в цілому визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Норми наведеної статті мають велике значення для вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану, оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб (відновлення справедливості) в разі відсутності інших підстав для цього, якщо захист прав особи не може бути здійснений на підставі договору, делікту, закону тощо.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов. По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (статті 11 ЦК України).

До відсутності правової підстави вказана стаття відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним, скасованим, та інше, або коли закінчився строк дії договору, на підставі якого особа користувалася майном, тощо.

Друга частина статті 1212 ЦК України передбачає, що підставою виникнення зобов`язання із безпідставного збагачення можуть бути як дії набувача майна або потерпілого, так і події. При цьому поведінка набувача майна може бути як правомірною (коли він набуває майно внаслідок помилки, без умислу зі своєї сторони), так і неправомірною (коли набувач майна свідомо подає підроблені документи для отримання пільги або здійснює якісь інші неправомірні діяння з метою отримання безпідставного збагачення).

Отже, в цілому, можна зробити висновок, що положення згаданої статті можуть застосовуватися до відносин, передбачених у частині третій, субсидіарно, якщо на підставі положень спеціальних норм потерпіла особа не в змозі захистити якесь із своїх порушених прав.

Далі, аналізуючи зміст вказаної статті, а також, правовідносини, які утворились між сторонами, суд також виходить із того, що стаття 1212 ЦК України, містить загальні положення про зобов`язання, що виникають у зв`язку з набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

При регулюванні означених відносин, згідно до положень глави 83 ЦК України, суд бере до уваги, що суб`єктами зобов`язань, що виникають з безпідставного збагачення (тобто набувачем і потерпілим), можуть виступати, в тому числі, як фізичні, так і юридичні особи. Особа, що безпідставно отримала (зберегла) майно, повинна повернути його потерпілому. У разі невиконання цього обов`язку майно підлягає стягненню з означеної особи в судовому порядку.

Обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Означена цивільно-правова санкція застосовується і в тих випадках, коли безпідставне набуття майна є результатом події, поведінки самого потерпілого або третіх осіб.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що правова природа набуття ІНФОРМАЦІЯ_1 грошових коштів у сумі 18653,52 грн. випливає із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 375 від 18.09.2023 «Про результати службового розслідування», який в частині пунктів 5, 7, 8 було визнано незаконним та скасовано рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року, яке набрало законної сили, що свідчить про те, що правова підстава, на якій було стягнуто грошові кошти із позивача, відпала.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно набутих (збережених) коштів у період з жовтня по грудень 2023 року за скасованими пунктами наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2023 № 375 «Про результати службового розслідування» у розмірі 18 653 гривні 52 копійки підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги про те, що кошти було стягнуто правомірно та під час розгляду спору Донецьким окружним адміністративним судом позивачем, в порядку статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, не було заявлено вимог щодо забезпечення позову, є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року відстрочено відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_2 сплату судового збору, у розмірі 1 453 гривні 44 копійок за подання апеляційної скарги на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2024 року до ухвалення судового рішення у справі, у зв?язку з чим колегія суддів, з урахування вимог статті 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат, стягує з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 1 453 гривні 44 копійок.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2024 року - залишити без змін.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п?ятдесят три) гривні 44 (сорок чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 березня 2025 року.

Головуючий:

Судді: