СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20149/24

пр. № 2/759/2423/25

12 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Говоровського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛР ЮА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у вересні 2024 р. позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, просить суд стягнути з відповідача на її користь: матеріальні збитки у розмірі 97 євро 17 цен. за офіційним курсом валюти, встановленим на день ухвалення рішення; моральні збитки у розмірі 50000 грн 00 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.08.2024 вона із донькою їхали автобусами ТОВ «КЛР ЮА» із Києва до Німеччини, Штуттгарта рейсом 9140. Вказане підтверджується проїзними документами на автобус №5459562 та №5459563 від 28.04.2024 на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Копії усіх білетів містяться також в її особистому кабінеті на сайті ТОВ «КЛР ЮА» https://klr.com.ua. 16.08.2024 автобус на якому вони їхали EL9KG76 зробив зупинку у Польщі за адресою: MOP Ktaj A4 N (413), Ktaj 1050 A, 32-015 Ktaj (район Вроцлава). У кабінці водія знаходилось три водія: одна жінка та двоє чоловіків, які згодом відмовилися називати свої імена. Водій оголосив, що зупинка санітарна та триватиме 40 хвилин. Годинник показував 14 год 20 хв. Вона з донькою спочатку відвідали кафе на заправці, а потім пішли до Макдональдзу. Там вони купили їй їсти та коли донька їла, позивачу стало зле та вона пішла до туалету. Коли вона повернулася, донька вже закінчила їсти та вони направилися до автобуса (касовий чек Макдональдз від 16.08.2024, 14:54, Номер 613244). Вийшовши на вулицю позивач побачила, що автобуса немає. На годиннику був час 15 год 10 хв. Перші дві хвилини у неї була паніка, вона не гадала, що таке взагалі можливе. Далі вона зателефонувала до ТОВ «КЛР ЮА» по номеру НОМЕР_1 та Оператор сказала їй мобільний номер водія. Вона подзвонила водію. Він сказав, що вони їдуть без неї, а потім сказав, що зачекають її в 5 км відстані від її місцезнаходження за умови, що вона візьме таксі і приїде. Якщо не буде взято таксі, сказав водій, вони поїдуть без неї. Вона не знае польської мови, та місцем їх знаходження був якийсь «острівець» упродовж траси міжнародного значення А4 на території міста Вроцлава у Польщі. Співробітниця кафе на заправці допомогла. Вона надала номер таксі та розмовляла з таксистом, пояснювала адресу. Вона також повідомила, що вартість послуг таксі буде коштувати 100 євро. Позивач погодилася. Таксист приїхав швидко і вже о 16 год 00 хв. вони були біля автобуса. З водієм таксі вона розрахувалася німецькою картою німецького банку «Дойче Банк». Із виписки по банківському рахунку видно, що на послуг таксі було списано 95 євро 17 центів, також позивачу разом з її дитиною спричинені моральні страждання, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛР ЮА» не подано відзив на позовну заяву, своєї думки відповідачем не висловлено.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Співвідповідачем через систему «Електронний суд» 20.02.2025 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог заперечує, ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» визнає себе перевізником за рейсом №9140. Заперечення обґрунтовуючи тим, що під час рейсу сталася суттєва затримка при проходженні прикордонних пунктів пропуску «Шегині-Медика» на 12 годин. Тобто автобус з об`єктивних причин не міг виконувати рейс у відповідності до розкладу руху. У таких обставинах, розуміючи потреби пасажирів та володіючи інформацією про можливі зупинки, водії приймають рішення самостійно про санітарні зупинки. Так, 16.08.2024 водіями автобуса, що слідував за маршрутом Київ-Карлсруе о 14 год 20 хв. за польським часом ( 15 год 20 хв. за українським часом) було здійснено санітарну зупинку, локація:

https://www.google.com/maps/place/Miejsce+Obs%C5%82ugi+Podr%C3%B3%C5%BCnych+K%entry=ttu&g_ep=EgoyMDI1MDIxMi4wIKXMDSoASAFQAw%3D%3D, не доїжджаючи до м. Краків, про що зазначає і сама позивач. Саме у цей час, 14 год 20 хв., водій автобуса через гучномовець оголосив про зупинку, яка триватиме 40 хв., та завершиться о 15 год 00 хв., що не заперечується самим позивачем. За поясненнями водіїв о 15 год 00 хв. усім пасажирам було повідомлено про необхідність зайняття своїх місць. Згідно із квитково-обліковою відомістю на міжнародний маршрут Київ-Карлсруе 0003 від 15.08.2024, о 2-ох поверховому автобусі перебувало 74 (сімдесят чотири) пасажира. Місця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були на другому поверсі. О 15 год. 10 хв. автобус відправився з місця зупинки, тобто через 10 хв. по закінченню оголошеного часу. Проїхавши декілька хвилин водії вперше отримали інформацію про те, що два пасажира не перебувають у автобусі, а також телефонний дзвінок від ОСОБА_1 . Оскільки автобус виїхав на автобам «Doroga Europejska», здійсни екстрену зупинку або розворот автобуса не було можливості. Знайшов найближчий з`їзд з автобаму автобус дочекався ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які приїхали на таксі та продовжив рух. Звертають увагу на те, що додані до позовної заяви касовий чек Макдональдз від 16.08.2024 року 14:54 на придбання їжі відповідно до копії, яка є у справі, Номер 613244 та отримане замовлення № 072 дата 16.08.2024 час 15:00:04 свідчать про те, що пасажири мали змогу вчасно здійснити посадку. Разом з тим перший дзвінок на кол-центр компанії ТОВ «КЛР ЮА» від ОСОБА_1 надійшов о 16 год 17 хв. за Київським часом (15 год 17 хв. за польським часом) тобто через 17 хв. по закінченню встановленого часу відповідно до файлу МР3 2024-08-16_16-17__incoming. У наступному дзвінку який надійшов на кол-центр ТОВ «КЛР ЮА» ОСОБА_1 зазначила, що не звернула увагу на час, не помітила, що пройшла майже година, вийшла на вулицю, а автобуса вже не було з огляду на файл МР3 2024-08-16_16- 36__incoming. Жодного слова у цих розмовах за те, що у неї чи у її доньки було погане самопочуття не згадує. Більше того ОСОБА_1 не зверталась до водіїв автобуса з проханням зачекати, через те, що у неї погіршилось самопочуття, що на наш погляд було б логічним та послідовним. З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 свідомо чи випадково проігнорувала вимогу водіїв здійснити посадку в автобус до 15 год. 00 хв., не вжила жодних заходів щодо попередження водіїв про неможливість здійснити посадку в автобус вчасно, чим порушила умови договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-and-conditions/, який був нею акцептований шляхом замовлення квитків на сайті https://klr.com.ua/, та оплати даних квитків через платіжну систему LiqPay (а.с. 212-231, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

25.02.2025 позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого із викладеним ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» у відзиві на позовну заяву можна погодитися лише частково в тій частині, де відповідач підтверджує викладені нею у позовній заяві факти. В іншій частині позивач заперечує відзив відповідача на позовну заяву. Надане Відповідачем посилання є неактивним та не може бути доказом надання мною Акцепту за цим договором

https://klr.com.ua/bus/checkout/eyJ0cmlwX2lkIjozNTI5NDY1LCJzdGF0aW9uX2Zyb21faWQiOjEyMiwic3RhdGlvbl90b19pZCI6MTM5MH0=? passengers=1. Також відповідачем не надано доказів прийняття позивачем будь-яких інших «Правил, умов, Оферти чи розсилку по електронній пошті». (а.с. 237-250, т. 1; 1-34, т. 2).

05.03.2025 представником співвідповідача подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого доводи позивача не заслуговують до уваги, та у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити (а.с. 40-70, т. 2).

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.10.2024 справу розподіллено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с 43, т. 1).

02.10.2024 отримано Інформацію про задеклароване/зареєстровано місце проживання особи (а.с 45, т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 03.10.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с 46, т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 09.10.2024 після усунення недоліків, позовну заяву визнано такою, що не подана та повернуто заявнику (а.с 84, т. 1).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.12.2024 апеляційну скаргу задоволено, ухвалу суду від 09.10.2024 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с 142-145, т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 24.01.2025 відкрито провадження по справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с 151-152, т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 03.02.2025 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи у порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду (а.с 181-182, т. 1).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛР ЮА» у судові засідання не з`являвся, повідомлений належним чином, причини неявки не відомі (а.с 188, 190, 192 т. 1; 39, т. 2).

Представник співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» у судовому засіданні зазначив, що доводи позивача не заслуговують до уваги, та у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

У судовому засіданні 12.03.2025 протокольною ухвалою позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків із заслуховуванням їх у режимі відеоконференції з місця проживання, а саме, держиви Германія, так як у клопотанні не зазначено суд у якому приймуть участь свідки, що є порушенням ч. 6 ст. 212 ЦПК України (а.с. 74, т. 2).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 70, т. 1).

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю осіб, які не з`явилися, що є у справі.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами, а саме, у своїй господарській діяльності ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» на підставі укладених договорів отримує послуги з продажу квитків на свої маршрути від різних контрагентів.

Зокрема це є автостанції, сайти з продажу квитків, агенти. Одним з таких агентів який здійснює продаж квитків на рейсові автобуси ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» є система продажу квитків ТОВ «КЛР ЮА» на підставі укладеного між ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» та ТОВ «КЛР ЮА» агентського договору №41 від 02.12.2019 (а.с. 224-225, т. 1).

Відповідно до ліцензії № 452 від 12.11.2019 року та дозволів на міжнародні регулярні перевезення пасажирів виданих Міністерством інфраструктури України надає послуги з міжнародних перевезень пасажирів та багажу (а.с. 220-224, т. 1).

Саме на сайті ТОВ «КЛР ЮА» - https://klr.com.ua/ 28.04.2024 року ОСОБА_1 придбала 2 квитки Київ-Штутгарт за № 5459562 та № 5459563 (а.с. 226, т. 1).

Копія квитанції про оплату підтверджує факт укладання договору перевезення пасажирів є придбання (оплата) ОСОБА_1 2 квитків Київ-Штуттгард за № 5459562 та № 5459563 через платіжну систему LiqPay.

Відповідно до проїзних документів на автобус №5459562 та №5459563 від 28.04.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 16.08.2024 їхали автобусами ТОВ «КЛР ЮА» із Києва до Німеччини, Штутгарта рейсом 9140 (а.с. 11-12, т. 1).

Копії усіх білетів містяться також в особистому кабінеті позивача на сайті ТОВ «КЛР ЮА» https://klr.com.ua.

Без встановлення відповідної позначки у графі: «Я приймаю Правила та умови, Політику конфіденційності, Договір оферти і «погоджуюсь на розсилку по електронній пошті, від якої я можу відмовитись в будь який час», відповідно до наданого скріншота, що не може придбати квиток. Посилання на електрону сторінку є неактивним та не може бути доказом надання позивачем Акцепту за цим договором

https://klr.com.ua/bus/checkout/eyJ0cmlwX2lkIjozNTI5NDY1LCJzdGF0aW9uX2Zyb21faWQiOjEyMiwic3RhdGlvbl90b19pZCI6MTM5MH0=? passengers=1 (а.с. 227, т. 1).

16.08.2024 автобус на якому вони їхали EL9KG76 зробив зупинку у Польщі за адресою: MOP Ktaj A4 N (413), Ktaj 1050 A, 32-015 Ktaj (район Вроцлава).

Відповідно до касового чеку Макдональдз від 16.08.2024, 14:54, Номер 613244 позивач та її донька споживали їжу (а.с. 13, т. 1).

Із виписки по банківському рахунку вбачається, що на послуг таксі було списано 95 євро 17 центів (а.с.16, т. 1).

Зазначені правовідносини регулюються також умовами публічного Договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-and-conditions/ (а.с. 45-67, т. 2).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

договір перевезення пасажирів на маршрутах загального користування є публічним договором.

Стаття 633 Цивільного кодексу України надає наступне визначення публічного договору:

1. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

2. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім

тих, кому за законом надані відповідні пільги.

3. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

4. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

5. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

6. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до публічного Договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-and-conditions/, де власне і придбавався квиток ОСОБА_1 , будь-який замовник (Пасажир) має вільну можливість та зобов`язаний переглянути усі умови Договору у чинній редакції на своєму комп`ютері, планшеті, чи телефонні шляхом натискання на назву Договору у графі, яка вимагає поставити згоду з ним, погоджуючись з умовами даного Договору Замовник (Пасажир) підтверджує свої повноваження, правоздатність та дієздатність, фінансову спроможність, а також усвідомлює відповідальність за зобов`язання покладення на нього в результаті укладання Договору з перевезення пасажирів. Без встановлення відповідної позначки у графі: «Я приймаю Правила та умови, Політику конфіденційності, Договір оферти і погоджуюсь на розсилку по електронній пошті, від якої «я можу відмовитись в будь який час», пасажир не може придбати квиток відповідно до скриншота, який міститься у матеріалах справи (а.с. 227, т. 1).

У відповідності до п. 1.4 публічного Договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-andconditions «Акцепт (прийняття) оферти - повне, беззастережне, безумовне прийняття замовником (Пасажиром) умов Оферти без будь-яких винятків та/або обмежень, шляхом здійснення ним повної або часткової оплати вартості квитка на сайті ТОВ «КЛР ЮА» https://klr.com.ua/, в Мобільному додатку або у інших агентів із продажу квитків на рейси Перевізника, було здійснено ОСОБА_1 в момент оплати проїзних документів за № 5459563 та № 5459562.

В п. 5.12 публічного Договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-and-conditions/ зазначено, що тривалість зупинок оголошується водієм. Після оголошення водієм зупинки Пасажир зобов`язаний повернутись до салону автобуса до закінчення оголошеного часу. Якщо пасажир не повернувся до салону автобуса протягом 5 хв. після закінчення зазначеного часу, водій має право продовжити поїздку без Пасажира, а Пасажир, що запізнився, продовжує поїздку самостійно, при цьому вартість поїздки не відшкодовується та претензії Перевізником не розглядаються.

15.08.2024 року, під час посадки в автобус, Перевізником ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» було в повному обсязі виконано усі умови договору перевезення укладеного з ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_3 , а також дотримано усіх прав пасажира визначених ст. 911 Цивільного кодексу України, а саме: було надано повну та своєчасну інформацію про час та місце відправлення транспортного засобу за вказаним у транспортному документі (квитку) маршрутом; було надано місця у транспортному засобі; забезпечено можливість перевезення ручної поклажі та багажу згідно з правилами компанії.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1. втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2. доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» в рамках виконання договору перевезення пасажирів не порушувало цивільні права ОСОБА_1 , виконувало свої зобов`язання відповідно до умов договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-and-conditions/, який був нею акцептований шляхом замовлення квитків на сайті https://klr.com.ua/, та оплати даних квитків через платіжну систему LiqPay, а позивачем не доведено поважної причини запізнення на посадку до години встановленої водієм автобуса з підстав у неї погіршення самопочуття.

Отже, підстав для виплати майнової шкоди на користь позивача немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав.

В ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленою частиною другою цієї статті.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N 487/6970/20 вказано, що: «зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі N 372/2085/16-ц зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».

Враховуючи те, що позивач порушила взяті на себе зобов`язання відповідно до умов укладеного договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-and-conditions/, який був нею акцептований шляхом замовлення квитків на сайті https://klr.com.ua/, та оплати даних квитків через платіжну систему LiqPay., жодної протиправної поведінки та вини у будь-якій формі водіїв автобуса немає.

Отже, підстав для виплати моральної шкоди позивачу немає.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та те, що позивач не надала достатніх доказів, які б підтверджували позовні вимоги в частині, поважної причини запізнення на посадку до години встановленої водієм автобуса з підстав у неї погіршення самопочуття, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат

відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то не підлягають розподілу судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 51 Конституції України; Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №487/6970/20, Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №372/2085/16-ц; ст.ст. 23, 629, 633, 1166, 1167 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛР ЮА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 19.03.2025