Справа № 624/4/25
№ провадження 2/624/101/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду, в селищі Кегичівці, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , згідно судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області (справа №624/94/20) з 1/3 до 1/10 частки заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява обґрунтована тим, що 04.02.2020 Кегичівським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Наразі життєві обставини позивача суттєво змінилися. Позивач не має змоги сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі, оскільки на цей час в нього змінився матеріальний та сімейний стан. Після введення воєнного стану в країні позивачу довелося переїхати з місця постійного проживання, в м. Київ, де проживає до цього дня. 20.11.2024 позивач уклав шлюб та проживає разом з дружиною ОСОБА_4 . Також з ним проживає неповнолітні діти дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні та утриманні яких позивач також бере участь. З позивачем також проживає та перебуває на його утриманні, непрацездатна за віком та за станом здоров`я, мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно висновку КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» №766 від 07.08.2024 матері рекомендовані соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 07 січня 2025 року провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2025 року зобов`язано відповідача ОСОБА_2 надати до суду докази надіслання заперечення (письмові пояснення) на відповідь на відзив позивачу ОСОБА_1 .

Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, який суд отримав 21.01.2025. Згідно з викладеними обставинами у відзиві, відповідач заперечує проти позову з таких підстав. Так, 04.02.2020 Кегичівським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з позивача ОСОБА_1 на мою користь аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше; 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення старшою донькою повноліття розмір утримань було зменшено з 1/3 частини заробітку до 1/4. Так, позивач в позовній заяві вказує, на те, що в нього немає змоги сплачувати аліменти в вищезазначеному розмірі, оскільки на цей час в нього змінився матеріальний та сімейний стан. З моменту повномасштабного вторгнення він вимушений був переїхати жити до м. Київ. 20.11.2024 року уклав шлюб та проживає разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, у вихованні та утриманні яких приймає участь. А також що разом з ним проживає та перебуває на його утриманні його мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій згідно висновку КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» рекомендовані соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Відповідач вважає, що обставини на які посилається відповідач, не є обґрунтованими та такими, що дають підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки з огляду на таке. Позивачем не додано до позовної заяви договору оренди житлового приміщення (квартири), яку він винаймає, та де була б вказана сума щомісячної орендної плати, та відповідно не надано додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати, що свідчило б про погіршення матеріального становища позивача, у зв`язку зі збільшенням орендної плати. Згідно наданої довідки про заробітну плату, яка була долучена до позовної заяви, вбачається, що розмір нарахованої заробітної плати в період з червня 2024 року по листопад 2024 року є відносно стабільним та більш менш рівномірним. Отримання позивачем заробітної плати за листопад 2024 року в значно меншому розмірі у порівнянні з іншими місяцями може свідчити лише про стягнення заборгованості за судовим наказом про стягнення аліментів на утримання дітей, по якому утворилася заборгованість. Більш того, дана заборгованість утворилася з вини самого позивача, оскільки він ухилявся від сплати аліментів та добровільно не сплачував їх. Та обставина, що позивач повторно уклав шлюб та приймає участь у вихованні та утриманні двох неповнолітніх дітей своєї дружини, не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки саме по собі укладення шлюбу не тягне за собою погіршення матеріального становища, а посилання позивача на приймання участі в утриманні дітей дружини підтверджували факт утримання позивачем дітей дружини. Більш того, вважає, що позивач не зобов`язаний утримувати вказаних дітей, оскільки, вони мають батька, який зобов`язаний сплачувати аліменти на їх утримання, а відповідно дружина позивача не позбавлена права та можливості на їх стягнення та отримання. Той факт, що разом з позивачем проживає його мати, якій рекомендовані соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, також, не є вагомими обставинами для зменшення розміру аліментів, виходячи з такого: більшості людей похилого віку, до яких відноситься і мати позивача, потрібна стороння допомога, проте у висновку, який долучено до матеріалів справи не вказано, що мати позивача потребує постійного стороннього догляду, також не вказано, що вона перебуває на обліку у лікаря психіатра чи потребує постійного чи періодичного проведення лікування в психіатричних закладах. Вказаний висновок було видано позивачу для оформлення та одержання компенсації фізичкою особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Також позивачем не надано підтвердження, що саме ним понесено будь-які витрати на її лікування, утримання, проведення реабілітаційно-відновлювальних заходів та ін. Таким чином, доводи позивача в частині обґрунтованості позовних вимог ґрунтуються на припущенні в порушення вимог частини 6 статті 81 ЦПК України. Вважає, що вимога позивача про зменшення розміру аліментів, не доведена позивачем жодними належними та допустимими доказами. Позивач не навів ніяких доказів того, що він не може сплачувати аліменти в тому самому розмірі. Як вбачається з позовної заяви позивач зазначає про погіршення його матеріального становища, але не надав суду докази матеріального стану. Так, позивачем не надано жодного доказу про зменшення доходів, втрати роботи з незалежних від позивача причин, перебування його на тривалому лікуванні чи встановлення групи інвалідності. Також не надані докази, що майновий стан в порівнянні з минулим погіршився, і що ця зміна впливає на можливість сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, який отриманий судом 28.01.2025. У відповіді висловив заперечення проти доводів відповідача. Так, позивач аргументував відзив, зокрема, тим, що ним, позивачем, не надано доказів оренди житла та витрат (їх збільшення) на утримання орендованого житла. Однак, в позовній заяві позивач не вказував на те, що він орендує квартиру, в якій проживає його сім`я. Тому не має подавати до суду договір оренди житлового приміщення та документальне підтвердження збільшення розміру орендної плати, хоча збільшення кількості членів сім`ї вже має наслідком збільшення матеріальних витрат, оскільки збільшуються витрати на оплату комунальних послуг, харчування, лікування та інші побутові витрати. Стосовно довідки про отриману заробітну плату, яка була додана до позовної заяви, то позивач пояснює, що вона була надана з метою показати рівень доходів на сім`ю з п`ятьох осіб (позивач, його дружина, двоє малолітніх дітей дружини позивача, непрацездатна за віком та станом здоров`я мати позивача) і показати суду, що навіть зменшивши розмір аліментів до 1/10 частки заробітку (доходів), розмір аліментів на дитину не стане менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідач у своєму відзиві безпідставно вказує, що позивачем було допущено заборгованість по виплаті аліментів. Відрахування з заробітної плати здійснюється бухгалтерським відділом підприємства на підставі виконавчого листа, тому позивач особисто не міг допустити будь-яку заборгованість, навіть якби мав такий намір. У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що повторний шлюб та приймання участі у вихованні та утриманні двох неповнолітніх дітей моєї дружини, не є підставою для зменшення розміру аліментів, але тут думка відповідача суперечить чинному законодавству, а саме ст. 192 СК України, в якій зазначається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі -зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та у інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вже сам факт спільного проживання з позивачем дітей його дружини, а також непрацездатної матері позивача, має наслідком збільшення витрат та зміни матеріального стану, оскільки вони не будуть в змозі себе утримувати самостійно та обходитися без сторонньої допомоги. Стосовно заперечення відповідача, вагомості того факту, що мати позивача - людина похилого віку, потребує сторонньої допомоги, а доданий до позову висновок було отримано позивачем лише для одержання компенсації, взагалі є лише необґрунтованим припущенням нічим не підтвердженим та не доведеним. Окрім того, згідно чинного законодавства, діти зобов`язані утримувати своїх непрацездатних батьків. В ст. 3 СК України зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідач подала письмові пояснення, які надійшли до суду 25.02.2025. У цих поясненнях відповідач зазначає, що у позовній заяві та у відповіді на заперечення, позивач посилається, як на одну з підстав погіршення майнового стану, на те, що він вимушений був переїхати та проживати до м. Києва. При цьому у відповіді на відзив, позивач чітко вказує, що житлове приміщення ним не орендується, відповідно жодних витрат на його оренду він не несе, сплачує лише комунальні платежі, які нараховуються в більшості випадків від кількості зареєстрованих осіб та об`ємів споживання чи отриманих послуг. При цьому до позовної заяви, як на підставу збільшення витрат на комунальні платежі, не додано довідку про кількість осіб зареєстрованих в даному помешканні та не додано розрахунок витрат на комунальні платежі за певний проміжок часу (принаймні за рік або й більше), з яких би вбачалося збільшення витрат на утримання квартири. Таким чином, позивачем не надано відповідних доказів, які б підтверджували фактичне понесення позивачем більших витрат у порівнянні з тими, які були раніше та стали на теперішній час. Більш того, як відповідачу стало відомо, позивач приховує від суду той факт, що квартира перебуває у спільній частковій власності позивача та його матері. Також позивачем не надано доказів того, що в нього збільшилися витрати на харчування та лікування. Так само, не надано доказів того, що позивач приймає активну участь в утримання дітей своєї дружини, як і не надано доказів того, що дружина позивача не отримує аліменти від свого колишнього чоловіка на їх утримання, а відповідно позивач вимушений утримувати її дітей. З приводу збільшення витрат на лікування, позивачем не надано до позовної заяви жодного доказу проходження безпосередньо ним лікування та придбання ліків. Копія висновку, який було долучено до матеріалів справи про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку ( ОСОБА_7 ) не містить: інформації про необхідність постійного придбання ліків для підтримання нормального функціонування та життєдіяльності останньої, а містить лише інформацію про те, що їй рекомендовані послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Цей висновок не містить інформації про. необхідність періодичного лікування чи проходження санаторно-курортного лікування придбання ліків чи інше. Також до позову не додано жодної квитанції на купівлю ліків. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не надано відповідних достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували факт збільшення понесених ним витрат на утримання житла, комунальних послуг, харчування, купівлю ліків та інші побутові витрати. Щодо довідки про доходи. Довідка про доходи, яка була надана позивачем, містить відомості виключно про його (позивача) сукупний дохід, утримання та суму до виплати. Якщо проаналізувати графу «сукупний дохід», то можна дійти висновку, що рівень доходу фактично не змінився, а середній заробіток за період з червня 2024 року по листопад 2024 року включно становить 28 262,79 грн. Однак, у відповіді на відзив, позивач зазначає, що довідка була додана до позовної заяви з метою показати рівень доходів на сім`ю з п`ятьох осіб. Відповідач на цей довід позивача зазначає, що мати позивача є пенсіонеркою та отримує відповідні виплати з Пенсійного фонду України, хоча відповідач цей факт намагається приховати від суду та не додав відповідної довідки з органів ПФУ. Дружина відповідача, є особою працездатного віку та, наскільки відомо відповідачу, працює, але позивач не надано відповідної інформації. Також не надана інформації про неотримання аліментів на утримання дітей дружиною позивача. Вважає, що на підтвердження, факту того, що відповідач фактично є єдиною людиною на утриманні котрої знаходяться, ще четверо осіб, позивач мав би надати відповідні довідки, а саме: щодо матері позивача - довідка про відсутність (невиплату) пенсійних виплат, яка видається органами Пенсійного фонду України незалежно від місця реєстрації особи, з якої можна було б встановити, що мати позивача на обліку в Пенсійному фонду України не перебуває та жодної пенсійної виплати не отримує. Щодо дружини позивача - інформація про застраховану особу (форма ОК -5, або форма (Ж -7), яка також видається органами ПФУ, та з якої було б видно, що вона дійсно працює (не працює) та рівень її доходів. Щодо розміру та періодичності отримуваних аліментів дружиною позивача на утримання ЇЇ дітей - відповідні виписки з карткових рахунків дружини позивача про рух коштів по рахунках та всі надходження на картки, в тому числі і від колишнього чоловіка (батька дітей). У зв`язку з тим, що жодних доказів та відповідних довідок до позовної заяви позивачем додано не було, відповідач вважає, що доводи позивача на які він посилається як на підставу зменшення розміру аліментів безпідставними та необґрунтованими. Щодо можливості зменшення розміру стягуваних аліментів, то відповідач зазначає, що відповідно до норм діючого законодавства та судової практики, яка склалася на цей час, основними підставами, які передбачені українським законодавством є: зміна матеріального становища платника аліментів. Якщо дохід значно зменшився (втрата високооплачуваної роботи і перехід на роботу з мінімальною заробітною платою), що має бути підтверджено відповідними довідками та виписками. Позивач роботу не втрачав, рівень доходу його не змінився та залишається стабільним, що підтверджується відповідною довідкою, яку він долучив до матеріалів справи. Погіршення стану здоров`я. Серйозні проблеми зі здоров`ям, які впливають на працездатність, можуть бути підставою для зменшення аліментів, але в такому випадку потрібно надати медичні документи, які підтверджують стан здоров`я та проходження постійного або періодичного лікування та придбання ліків. Жодних проблем зі здоров`ям у позивача не має, він також не має хронічних захворювань, та не потребує проходження періодичного лікування. Народження інших дітей або поява інших утриманців. У разі народження інших дітей або поява нових утриманців, яких раніше сторона не утримувала. Інші діти у позивача не народжувалися, також позивач не всиновлював дітей своєї дружини. Мати позивача проживала з ним і раніше, а тому відсутні підстави для висновку про збільшення витрат на утримання матері чи посилатися на цю обставину як на появу нового утриманця. Підставою для зменшення розміру аліментів законом передбачено отримання дитиною додаткового доходу. Якщо дитина, почала працювати або отримала спадщину, це також може бути підставою для перегляду розміру аліментів. На цей час дитина додаткового доходу не має, жодної спадщини не отримувала, не працює, навчається у школі. Дитина як раніше проживала так і проживає разом з відповідачем. На підставі проведеного аналізу основних підстав для зменшення розмірі аліментів, відповідач вважає, що позивачем не надано жодних достатніх підстав для зменшення розміру аліментів, а так само не надано і достатніх доказів існування причин, на основі яких суд мав би можливість прийняти рішення про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Сторони належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Позивач заявив про підтримання позову та розгляд справи без його участі.

Відповідач заявила про розгляд справи без її участі та у відмові у задоволенні позову.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з копією судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 04.02.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 20.11.2024 уклав шлюб з ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 20.11.2024 Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дружина позивача ОСОБА_8 має двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , їх батьком є ОСОБА_10 , що підтверджується копіями свідоцтв серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Згідно з копіями довідок УСЗН Дарницького районного в місті Києві державної адміністрації №3002- від 11.04.2024, №3002- від 11.04.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, діти дружини позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копіями довідок №125, №126 виданих 21.11.2024 Гімназією №267 м. Києва діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 навчаються в цій гімназії.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 04.02.1986 Чайлинською с/радою Мардакертського району, копії паспорта серії НОМЕР_5 виданого 29.09.1998 Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, матір`ю позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з копією висновку №766 від 07.08.2024 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого КНП «МЗНПД», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 рекомендовані послуги - отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Згідно з копією довідки від 02.12.2024 №104 Комунальної організації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» (КО «Муніципальна охорона»), ОСОБА_1 працює в цій організації з 23.01.2023, на час видачі довідки обіймає посаду старшого охоронника. Дохід з 01.06.2024 по 30.11.2024 склав 169576,72 грн, з них 44952,22 грн утримано, вид утримання не зазначено. Середньомісячна заробітна плата становить 28262,79 грн.

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 13.12.2024 заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , та ОСОБА_14 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , підтверджують, що ОСОБА_1 сповіщає всіх зацікавлених осіб, що він разом зі своєю дружиною ОСОБА_15 , неповнолітніми дітьми дружини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та його матір`ю ОСОБА_7 фактично проживають з 2022 разом за адресою: АДРЕСА_4 без реєстрації місця проживання. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 достовірність цієї інформації підтверджують.

З наданих відповідачем до суду документів суд встановив, що згідно з копією довідки МСЕК серії 12ААГ №968088 від 19.12.2024 відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи з 01.01.2025 за загальним захворюванням, інвалідність встановлена до 01.01.2026. Протипоказана важка фізична праця, робота на висоті, тривала хода.

Відповідно до довідки про доходи 0852951 виданої ГУ ПФУ у Львівській області ВОГ №10 від 10.01.2025, відповідач ОСОБА_2 є пенсіонером та перебуває на обліку в Красноградському об`єднаному УПФУ в Харківській області і отримує пенсію по інвалідності. За період з липня по грудень 2024 року отримала 52103,10 грн, по 8683,85 грн щомісяця.

Відповідно до копії довідки №262 виданої 08.08.2024 Львівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №43, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 буде зарахована до 9 класу.

Вирішуючи заявлений спір, суд виходить з таких норм закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Аналогічні обставини викладені в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

З аналізу наведеного вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги як на підставу зменшення розміру присуджених з нього аліментів посилався на зміни в матеріальному стані, що зумовлені змінами в його сімейному стані, так позивач одружився, у його дружини є двоє власних дітей, позивач також має матір, яка проживає разом з ним, досягла пенсійного віку, є непрацездатною, має когнітивні порушення в наслідок чого потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Позивач стверджує, що матір перебуває на його утриманні.

Судом було встановлено, що з позивач за судовим наказом присуджено стягнення аліментів на утримання його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Старша дитина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, а тому стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюються з вирахуванням частки, що припадала на старшу дитину, тобто з позивача фактично мають стягуватися аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу.

Позивачем докази сплати аліментів та їх фактичний розмір у грошовому визначенні не надані. Такими доказами могли бути довідка з виконавчої служби, довідка з місця роботи з зазначенням вирахувань з заробітної плати саме на сплату аліментів.

Позивачем не надано в достатній повноті доказів на підтвердження свого реального майнового стану. Фактично позивач надав лише довідку з місця роботи. Доказів про загальний розмір доходу та майновий стан не надав. Такими доказами могли бути довідки про доходи з податкової, довідки про наявність чи відсутність нерухомого майна, транспортних засобів, вартість, часу їх придбання, здачу в оренду, довідки щодо банківських вкладів, кредитів, руху коштів на рахунках тощо.

Також позивачем не надано до суду доказів, що з часу укладення ним шлюбу з ОСОБА_8 у 2024 змінився його матеріальний стан в бік погіршення. Так, відомості з відповідними доказами щодо майнового стану його дружини, отримання нею власних доходів, отримання аліментів чи соціальної допомоги на утримання її дітей, отримання на дітей виплат як ВПО (згідно довідок про взяття на облік ВПО) до суду позивачем не надано. А, отже, суд висновує, що позивач не довів той факт, що з часу укладення шлюбу він несе додаткові витрати на утримання дружини та її дітей, які суттєвим чином впливають на його можливість платити аліменти на дитину ОСОБА_3 у раніше визначеному судом розмірі, та що такі витрати позивача є необхідними, неминучими та виправданими.

Наявність у позивача непрацездатної матері, якій рекомендовано надання послуги з догляду на непрофесійні основі від фізичної основи, суд не приймає як обставину яка погіршує його матеріальний стан та впливає на можливість утримувати дитину, оскільки позивач не надав докази щодо реальних витрат на утримання матері, матеріального стану своєї матері, зокрема, і про отримання нею пенсії, інших доходів. Позивач не надав доказів, що ним оформлено надання своїй матері послуги з догляду на непрофесійній основі, несення ним у зв`язку з цим додаткових витрат.

Позивач у своїх поясненнях стверджував, що сам факт спільного проживання з ним його дружини, двох дітей дружини та матері позивача є підставою для висновку про погіршення його матеріального стану.

Суд з таким доводом позивача не погоджується, оскільки за відсутності доказів щодо реальних доходів всіх членів сім`ї позивача, реальних витрат на утримання житла (наявності чи відсутності субсидії), необхідними, неминучими та виправданими витрат позивача на утримання членів його сім`ї, суд не вбачає очевидним погіршення майнового стану позивача. Збільшення членів сім`ї позивача з власними доходами (правами на отримання соціальних пільг) можуть також змінити майновий стан позивача і в сторону покращення.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд доходить висновку про те, що належних, достатніх та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем витрати на сплату судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 141, 259, 264, 265, 273, 354-356 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець с. Чайлу Нагорно-Карабахської АР, Азербайджан, паспорт серії НОМЕР_6 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківська область, паспорт серії НОМЕР_8 , ІПН НОМЕР_9 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_7 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_8 .

Суддя Т.В. Богачова