Справа № 673/1253/22
Провадження № 2/673/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

представників - Довгаля П.С., Бондаря О.А., Остапчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Щедра садиба М», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору Державний реєстратор Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, її повернення та скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права, -

встановив:

1.АРГУМЕНТИ СТОРІН

В грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами до Фермерського господарства «Щедра садиба - М», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державний реєстратор Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області Дащенко Т.М., ОСОБА_2 та з урахуванням уточнених позовних вимог просив усунути перешкоди у користуванні майном шляхом його повернення та скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права, а саме права оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що являється власником земельної ділянки площею 1,89 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:029:0026, яка розташована на території Деражнянської міської ради Хмельницького району (Мазниківська сільська рада Деражнянського району) Хмельницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №182824, виданим 26 грудня 2008 року.

04 травня 2012 року між позивачем, ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Щедра садиба - М», в особі голови господарства Бондаря О.А. укладено договір оренди землі №40, а саме земельної ділянки площею 1,89га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:029:0026, строком на 10 років.

15 серпня 2022 року позивач звернулась до відповідача з листом щодо повернення зазначеної земельної ділянки. У відповідь на вказану вимогу відповідач направив повідомлення зі змісту якого позивачу стало відомо, що між ним та відповідачем 20.12.2017р. укладено додатковий договір, яким передбачено, що сторони дійшли згоди про внесення змін до основного договору оренди від 04.05.2012р. та вказаний термін дії договору оренди продовжено на 15 років, тобто, до 15 червня 2037 року. В зв`язку з чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області Дащенко Т.М. вчинено запис про інше речове право за номером 24378576.

Позивач зауважив, що означений додатковий договір ним не підписувався, відповідач не реагує на його звернення продовжуючи використовувати земельну ділянку для задоволення власних потреб, в зв`язку з чим просив задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в суді вказували на безпідставність позовних вимог, стверджуючи, що саме позивачем підписувався додатковий договір до договору оренди земельної ділянки і оригінал такого договору був у розпорядженні позивача. Крім того, після укладення додаткового договору, позивач продовжувала отримувати орендну плату у збільшеному розмірі, а тому вважають безпідставними посилання сторони позивача щодо її необізнаності з приводу укладення додаткового договору до договору оренди.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 будучи присутнім у попередньому засіданні вимоги позову підтримав та вказав, що ніколи не був уповноважений позивачем у справі здійснювати від її імені підписи у договорі оренди земельної ділянки та відомостях про отримання орендної плати. В подальшому до суду не з`явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору державний реєстратор Деражнянської міської ради Дащенко Т.М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, покладаючись на думку суду з приводу позовних вимог.

2.ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 16.01.2023 року відкрито провадження у справі із призначенням судового розгляду в порядку загального позовного провадження,із наданням строку відповідачам для подання відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 20.03.2023 року прийнято до провадження позовні вимоги в редакції від 20.03.2023 року, роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у визначений судом строк.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року витребувано у відповідача оригінали документів, а саме договори оренди землі від 04.05.2012 року та від 20.12.2017 року, акти приймання-передачі земельної ділянки та відомості на виплату орендної плати ОСОБА_1 за період з 04.05.2008 по 04.05.2022р.

Протокольною ухвалою суду від 19.04.2023 року клопотання сторони позивача про зупинення провадження у справі залишено без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 31.01.2024 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 04.03.2024 року задоволено клопотання сторони позивача. Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського НДІСЕ, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням клопотання експерта про надання додаткових документів для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року витребувано оригінали документів, які містять підписи ОСОБА_1 за період з 2016 по 2018р.р.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року продовжено термін виконання означеної експертизи, проведення якої доручено за наявними матеріалами справи та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.10.2024 року провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку експерта, поновлено, призначено підготовче засідання у даній справ.

Протокольною ухвалою суду від 06.12.2024 року прийнято до провадження заяву про зміну предмету позову в редакції від 06.12.2024 року, роз`яснено право відповідача подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 06.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 30.12.2024 року задоволено клопотання експерта ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції із приміщення Хмельницького апеляційного суду.

17.03.2025 року судовий розгляд завершений ухваленням рішення по суті спору.

3.ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,89га, кадастровий номер :02:029:0026, яка розташована на території Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області (Мазниківська сільська рада Деражнянського району), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №182824, виданим Деражнянською райдержадміністрацією 26.12.2008р. та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0.

04.05.2012р. між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Щедра садиба - М», в особі голови господарства Бондаря О.А. укладено договір оренди землі №40, предметом якого являлася земельна ділянка, площею 1,89 га, кадастровий номер :02:029:0026.

За умовами п.8 вказаного Договору такий укладено на 10 (десять) років, що починає діяти з моменту його державної реєстрації.

15.05.2012р. між сторонами укладено акт приймання передачі вищевказаної земельної ділянки.

15.08.2022р. ОСОБА_1 звернулась до ФГ «Щедра садиба - М» із заявою про повернення належної їй земельної ділянки в зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди №40 від 04.05.2012р.

За результатами розгляду вказаної заяви ФГ «Щедра садиба - М», повідомило позивача, що дія договору оренди землі №40 від 04.05.2012р. продовжена, оскільки між тими ж сторонами 20.12.2017р. укладено додатковий договір, згідно умов якого термін дії основного договору продовжено на 15 (п`ятнадцять) років, тобто, до 2037 року. Вказаний додатковий договір зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Деражнянської міської ради Дащенко Т.М., номер запису про інше речове право 24378576.

13.10.2022р. ОСОБА_1 направила на адресу ФГ «Щедра садиба - М» лист-повідомлення в якому зазначила, що строк дії договору оренди закінчився 04.05.2022р., а додаткового договору від 20.12.2017р. вона не підписувала та з Орендарем не укладала, відтак, просила припинити дію договору оренди землі №40 від 04.05.2012р. в зв`язку із закінченням терміну його дії та повернути належну їй на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер :02:029:0026.

25.10.2022р. за вих.№31 Фермерське господарство «Щедра садиба - М» на адресу ОСОБА_1 направило відповідь про те, що між ними укладено додатковий договір від 20.12.2017р. до договору оренди землі №40 від 04.05.2012р., термін дії якого закінчується 15.06.2037р., відтак, припиняти дію договору оренди землі до закінчення строку його дії та повертати земельну ділянку з кадастровим номером :02:029:0026 не має наміру.

З наданого суду додаткового договору від 20.12.2017р. до договору оренди земельної ділянки від 04.05.2012 року вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 як орендодавцем та ФГ «Щедра садиба-М» як орендарем було укладено додатковий договір до договору оренди земельної ділянки, з кадастровим номером :02:029:0026, площею 1,89 га, яка розташована на території Мазниківської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з п. 9 вказаного договору додатковий договір продовжує термін дії договору на п`ятнадцять років по 15.06.2037 року, цим же пунктом визначено розмір орендної плати.

Також передбачено, що додатковий договір є невід`ємною частиною договору та набирає чинності з моменту його підписання.

Право оренди ФГ «Щедра садиба-М» на спірну земельну ділянку на підставі даного договору зареєстровано державним реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 січня 2018 року, номер запису про інше речове право 24378576.

За висновком судової почеркознавчої експертизи від 18.09.2024 року №437/438/24-26 підпис від імені ОСОБА_1 в додатковому договорі від 20.12.2017 року до договору від 04.05.2012р. оренди земельної ділянки площею 1,89га, кадастровий номер :02:029:0026 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

4. МОТИВОВАНА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ПОРУШЕННЯ ПРАВ, ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частина 3 цієї ж статті вказує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частина 1 статті 78 Земельного кодексу України закріплює зміст права власності на землю та передбачає, що право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Із положень частини першої статті 627 ЦК України слідує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як передбачено частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом статей 125,126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В силу частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом «Про оренду землі» №161-ХІV.

За умовами статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), далі Закону №161-ХІV, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №161-ХІV(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Із положень частини першої статті 14 Закону №161-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Як передбачено статтею 15 Закону №161-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися

інші умови.

За нормами статей 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав підлягають: право користування(сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), інші речові права відповідно до закону.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду в справі № 145/2047/16 констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ)відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що додатковий договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:029:0026 від 20.12.2017р., позивачем ОСОБА_1 , як орендодавцем не підписувався, такий договір підписаний іншою особою, що підтверджується висновком експерта №437/438/24-26 від 18.09.2024р., отже, сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, зокрема строку його дії, розміру та порядку виплати орендної плати, відповідальності за її несплату тощо, а тому такий правочин у формі додаткового договору до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:029:0026 є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

При цьому суд відхиляє доводи сторони відповідача про неналежність як доказу означеного висновку експерта та при цьому враховує наступне.

Так, судовий експерт ОСОБА_3 в суді підтримавши надані висновки з спірного питання, показала що для проведення судової почеркознавчої експертизи судом була надана достатня кількість матеріалів із зразками почерку та підписів ОСОБА_1 , які є достатньо сталі, мають індивідуальні характеристики, при цьому варіативності не встановлено, що надає можливість встановити їх приналежність. При цьому, за результатами проведення експертизи не було встановлено ознак, що підпис у оспорюваному додатковому договорі був виконаний ОСОБА_1 під впливом збиваючих факторів.

Також, не може піддаватися сумніву вказаний висновок експерта в силу наявності в матеріалах справи висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ №СЕ-19/123-23/5132-ПЧ від 01.08.2023р., складеного в межах кримінального провадження №0000001 від 02.01.2023р., оскільки такий не суперечить та не спростовує означених висновків.

Так, у висновку експерта №СЕ-19/123-23/5132-ПЧ від 01.08.2023р останній не зміг дати відповідь на поставлене питання щодо виконання підпису у додатковому договорі до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:029:0026 ОСОБА_1 в зв`язку з невстановленням факту неавтентичності підпису.

Як вбачається зі змісту даного висновку експерта для проведення призначеної експертизи, експертом направлено клопотання на адресу ініціатора експертизи про надання додаткових матеріалів, зокрема вільних зразків підпису ОСОБА_1 на документах, які виконані до початку дослідження і не пов`язані із ним та за датою виконання відповідають досліджуваному документу. Проте на вказане клопотання експерта такі документи не представлялися.

В той же час, під час проведення експертизи, яка була призначена судом і покладається в основу вказаного рішення як належний доказ, експерту надавалися вільні та експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 , які, як засвідчила експерт в судовому засіданні, були в достатньому обсязі, кількості та надали можливість об`єктивного проведення даного виду експертизи.

Також не знайшли свого підтвердження доводи сторони відповідача про отримання ОСОБА_1 після укладення додаткового договору до договору оренди земельної ділянки плати за користування земельною ділянкою.

Крім того, з цього приводу суд вважає за необхідне зауважити, що сам по собі факт отримання позивачем від відповідача плати за користування земельною ділянкою не свідчить про прийняття позивачем усіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, а лише підтверджує згоду позивача на оплатне користування відповідачем його земельною ділянкою та отримання за це відповідної плати без визначення інших істотних умов договору, які передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» і за змістом мають бути обов`язково погоджені сторонами в письмовій формі, зокрема строку дії договору оренди; орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; тощо.

Тому за умов не підписання позивачем додаткового договору до договору оренди земельної ділянки немає підстав стверджувати, що між сторонами було погоджено всі істотні умови договору оренди земельної ділянки, а отримання плати за користування земельною ділянкою при не укладенні договору оренди не свідчить про схвалення орендодавцем умов договору оренди в цілому.

З огляду на встановлені у цій справі обставини непідписання позивачем додаткової угоди від 20.12.2017 року до договору оренди землі від 04.05.2012 року, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема, шляхом повернення їй спірної земельної ділянки, що перебуває у користуванні відповідача без відповідної правової підстави.

В той же час, суд вважає, що позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про реєстрацію договору оренди землі від 20 грудня 2017 року задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 зазначила, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 152)). Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди у орендаря відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IVсудове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (див. близький за змістом підхід щодо інших правовідносин у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14)).

Крім того за усталеною практикою Верховного Суду речове право на земельну ділянку може бути скасовано державним реєстратором на підставі рішення суду про усунення перешкод власнику в користуванні даною земельною ділянкою шляхом її повернення власнику.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18).

За таких обставин в задоволенні позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про реєстрацію додаткового договору оренди землі від 20.12.2017 року слід відмовити у зв`язку із обранням позивачем неналежного способу захисту.

5.Судові витрати

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (пункт 2 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показами свідків.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України визначені Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною шостою статті 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно із частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі судового збору та витрат на залучення експерта.

Із правового змісту позову ОСОБА_1 (із урахуванням заяви про зміну предмету позову) слідує, що остання заявила дві вимоги майнового та немайнового характеру за які сплачено судовий збір в загальному розмірі 1984,80грн.

Судом задоволено позов частково щодо однієї позовної вимоги, а в задоволенні іншої вимоги відмовлено.

За таких обставин ФГ «Щедра садиба -М» має відшкодувати ОСОБА_1 992,40грн судового збору.

Крім того, 23.09.2024 року від Хмельницького відділення КНДІСЕ до суду у даній справі надійшов висновок експерта №437/438/24-26 від 18.09.2024 року. Згідно наданих Хмельницьким відділенням КНДІСЕ документів, а саме рахунку №1812 від 24.04.2024р, акту здачі-приймання висновку експерта від 18.09.2024р. ОСОБА_1 сплачено 9844,64 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи, тому витрати за проведення експертизи, які пов`язані з розглядом справи слід компенсувати позивачу ОСОБА_1 за рахунок відповідача.

З огляду на викладені обставини, з ФГ «Щедра садиба -М» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 10837,04грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 139, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди Фермерського господарства «Щедра садиба-М» в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :02:029:0026 площею 1,89га, яка розташована на території Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області ( колишня Мазниківська сільська рада Деражнянського району) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом повернення даної земельної ділянки ОСОБА_1 .

Стягнути з Фермерського господарства «Щедра садиба-М» на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 10837,04грн, з яких 992,40грн судового збору та 9844,64 грн витрат за проведення експертизи.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників процесу:

-позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

-відповідач Фермерське господарство «Щедра садиба-М», місцезнаходження: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Маниківці , вул. Шкільна, 17, ;

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

Державний реєстратор Деражнянської міської ради Хмельницької області Дащенко Тетяна Миколаївна, місце знаходження вул. Миру, 13, м.Деражня Хмельницького району, Хмельницької області;

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Т. В. Ягодіна