Провадження № 2/752/2737/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 березня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Зінченка Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.

Посилається в заяві на те, що 23 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №336, між ними був зареєстрований шлюб.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння між ними, несумісність та розбіжність в поглядах на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведуть.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

На підставі викладеного просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 14 жовтня 2024 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено.

28 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено.

28 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про надання сторонам строку для примирення. В клопотанні посилалась на те, що позов є необґрунтований, безпідставним та передчасним. Викладені обставини в позовній заяві перебільшені та не можуть свідчити про втрату між сторонами любові та поваги. Причини, які зазначені в позовній заяві є формальними, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для розірвання шлюбу. Сторони проживають разом, ведуть спільне господарство, мають спільні погляди на життя, допомагають та підтримують один одного. Рішення позивача про розірвання шлюбу є емоційним.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року клопотання задоволено, надано сторонам час на примирення строком шість місяців.

12 березня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить скасувати термін наданий для примирення ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в справі №752/21728/24.

В клопотанні посилається на те, що позивач не погоджується з тим, що примирення між нею та відповідачем доцільне і можливе. Зазначає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем не можливе через постійний моральний тиск та конфлікти, які завдають моральних страждань і шкоди.

Відповідач з метою приниження, знищення ділової репутації і морального тиску подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області позов про визнання позивача недієздатною. Зазначений позов є абсурдним і таким, що не відповідає дійсності, оскільки позивач ніколи не перебувала на обліку у психіатра і не страждала на будь-які розлади, які могли вплинути на її цивільну і фізичну дієздатність, про що свідчать довідки від лікарів нарколога та психіатра.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року скорочено термін для примирення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до чотирьох місяців.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Сторони скористались своїми процесуальними правами та надали до суду заяви по суті справи та всі докази, які на їхню думку підтверджують їх вимоги та заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 березня 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №336.

Від шлюбу мають повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Суперечності, що виникали між ними, та різні погляди на життя привели до її розпаду.

Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, шлюб існує формально.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Так, згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

З метою збереження шлюбу, судом було надано подружжю строк на примирення, однак позитивного результату досягнуто не було, позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, сторони примирення не досягли.

У свою чергу, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Згідно положень ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З моменту звернення позивача до суду 08 жовтня 2024 року і до моменту винесення рішення по справі - 19 березня 2025 року сторони не дійшли спільної згоди щодо збереження шлюбу. Вказана обставина підтверджується, у тому числі, поданою до суду заявою, у якій позивач просить шлюб розірвати.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

У свою чергу, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категоричної позиції позивача з приводу розірвання шлюбу та її небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.3, 104,110,112-113 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 197, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 березня 2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №336 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 /адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 , / адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 / 1211,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Катерина МАШКЕВИЧ