ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/881/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Боярської Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо», акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, звернувся ОСОБА_1 , з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначено, що 11.04.2023 року о 21 годині 55 хвилині, на перехресті вулиці А. Ахматової та вулиці Урлівської в місті Києві ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя, не надав переваги в русі транспортному засобу «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з правого боку вулиці А.Ахматової в напрямку Дніпровської Набережної, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим ОСОБА_2 , порушив вимоги п.16.12 ПДР України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2023 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільна правова відповідальність ОСОБА_2 , була застрахована в ПрАТ СК «Вусо», а відповідальність ОСОБА_1 , в АТ СК «Інго». Зазначено, що автомобіль позивача отримав значні технічні пошкодження, згідно зі звітом №95/04.05.23 від 23.05.2023 року, сума завданих збитків завданих автомобілю позивача становить 352383,04 грн., вартість проведення зазначеної експертизи складає 4000,00 грн. СК «Інго» виплатило страхове відшкодування в розмірі 160000,00 грн., що покриває збитки частково. Сума невиплаченої завданої шкоди складає 192383,04 грн. Крім того зазначено, що у зв`язку із знищенням транспортного засобу позивачу довелося пересісти на міський транспорт, що спричинило незручності. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситись, від такого стану постраждали крім самого позивача і члени його родини, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 192383,04 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 4000,00 грн. моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2023 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ПрАТ «Страхова Група «ВУСО» та АТ «Страхова компанія «Інго».

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2023 року ОСОБА_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

З вказаної постанови вбачається, що 11.04.2023 року о 21 годині 55 хвилині, на перехресті вулиці А. Ахматової та вулиці Урлівської в місті Києві ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя, не надав переваги в русі транспортному засобу «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з правого боку вулиці А.Ахматової в напрямку Дніпровської Набережної, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобі, чим ОСОБА_2 , порушив вимоги п.16.12 ПДР України.

Відповідно до звіту №94/04.05.23 від 23.05.2023 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу складає 352383,04 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 94/04.05.23 ФОП « ОСОБА_3 », вартість послуг експерта за складання звіту №94/04.05.23 про оцінку колісного транспортного засобу марки «Hyundai Sonat», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 11 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зазначене правило відповідає змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 4-5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Враховуючи, що факт порушення відповідачем правил дорожнього руху, встановлений постановою Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2023 року, беручи до уваги, що фактичний розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 352383 грн. 04 коп., а «СГ «Інго» частково відшкодувала завдану шкоду та сплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 192383 грн. 04 коп.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 10000 грн., недоведеним та завищеним, виходячи із засад розумності і справедливості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, та стягненню з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

В частині стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки,

На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 24.05.2023 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 26.06.2023 року відповідно до якої визначено, що вартість послуг адвоката з ознайомленням по справі та написані позовної заяви складає 10000,00 грн., та ведення справи в суді 10000,00 грн.

Разом з цим, позивачем суду не надано документів, що свідчать про оплату гонорару, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених в встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), крім того стороною позивача не надано детального опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи у розмірі 4000,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2063,83 грн. а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 199383,04 грн. *100% : 206383,04 грн. ціна позову = 96,61 %), тобто 96,61 % від ціни позову (96,61% *2063,83 грн. : 100%), що складає 1993,86 грн.

Керуючись ст. 76,80-82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 510, 526, 625, 998, 1192, 1194, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо», акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 майнову шкоду у розмірі 192383,04 грн., моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 4000,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1993,86 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Треті особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо», , адреса: м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31.

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», , адреса: м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33.

Суддя С.В.Кулик