Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/401/25
Номер провадження2/173/610/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(повне)

14 березня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Усенко Ю.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 16 травня 2018 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.012.78.0518.ФО_К.

Відповідно до умов кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 29 999 грн. 00 коп. терміном користування до 16 травня 2021 року (день остаточного повернення кредиту), а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору.

31.03.2021 між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021.

Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», в тому числі і до ОСОБА_1 .

Станом на 31.03.2021 р. відповідно до Реєстру прав вимог сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16.05.2018 р. перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складала 46 873 грн. 73 коп.

03 травня 2025 р. в рамках виконавчого провадження № 68213591 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личуком Т.В. № 9001 від 21.12.2021 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 17.05.2018 р. з ОСОБА_1 було стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 17.05.2018 р. суму в розмірі 2 382 грн. 44 коп.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2024 р. у справі № 173/2298/24 провадження № 2/173/847/2024 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», третя особа: приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16.05.2018 р. перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає 44 491 грн. 29 коп., з яких: 20 609 грн. 13 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 3 грн. 97 коп. - прострочені проценти кредитом; 21 527 грн. 28 коп. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 2 350 грн. 91 коп. - штрафи, пені.

Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою Відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення вказаної вище заборгованості за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16.05.2018 р.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Провадження у справі відкрито 18.02.2025.

Представник позивача, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначив, що за твердженням позивача в рамках виконавчого провадження № 68213591 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса з ОСОБА_1 було стягнуто в рахунок погашення заборгованості суму в розмірі 23 382 грн. 44 коп. Дана сума повинна бути зарахована в якості погашення основного боргу. Відповідно до даних позивача прострочена заборгованість по тілу кредиту дорівнює 18 961 грн. 57 коп., а отже борг який був по тілу кредита погашений, чоловік ОСОБА_1 є військовослужбовець призваний до лав збройних Сил України, а отже проценти, пені, комісії та штрафи не повинні застосовуватися до вимог до відповідача, позивач звернувся до суду після спливу строків позовної давності. Просив поновити строк для подачі відзиву та прийняти його.

Суд задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву та прийняв відзив до розгляду, оскільки визнав поважними причини пропуску строку.

Представником позивача надана відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що 03 травня 2024 р. в рамках виконавчого провадження № 68213591 приватним виконавцем було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» суму в розмірі 2 382 грн. 44 коп., тобто, в позовній заяві міститься формальна описка, просив суд прийняти до уваги вказану описку та виходити з коректної суми, яку було стягнуто з ОСОБА_1 по ВП № 68213591 - 2 382 грн. 40 коп. Твердження відповідача про повне погашення простроченої заборгованості по тілу кредиту є необґрунтованими, а реальна сума стягнення значно менша від вказаної у відзиві, а тому заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 17.05.2018 р. залишається непогашеною у розмірі 44 491 грн. 29 коп. Щодо незаконності нарахування процентів, пені та комісії оскільки чоловік відповідачки є військовослужбовцем, то ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено звільнення від відповідальності за невиконані зобов`язання, які виникли до набуття статусу військовослужбовця або до мобілізації, норми про звільнення військовослужбовців, їх дружини або ж чоловіка від штрафних санкцій і процентів у період мобілізації не можуть застосовуватися до вже прострочених зобов`язань. Оскільки, кредитний договір № 0.012.78.0518.ФО_К від 16.05.2018 р. припинив свою дію ще у 2021 році, посилання представника відповідачки на відповідні норми закону є безпідставними. Щодо спливу строку позовної давності, то такий строк був продовжений нормативно-правовими актами, пов`язаними з поширенням коронавірусної хвороби СОVID-19, та введенням в України воєнного стану та продовженнями строків його дії.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2018 року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 0.012.78.0518.ФО_К відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у сумі 29 999,00 грн. терміном користування до 16 травня 2021 року, а позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити комісію, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього договору, що підтверджується заявою-анкетою на видачу кредиту та копією кредитного договору.

Пунктом 1.5. Кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01 % річних; комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Відповідно до Графіку погашення - кредит надавався строком з 17 серпня 2018 року по 14 травня 2021 року.

За змістом розрахунку тіло кредиту склало 29 999,00грн; проценти за користування кредитом у сумі - 4,57 грн.; та комісія за обслуговування кредиту - 32 290,92 грн., всього 62 294,49 грн.

28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «ЮНЕКС БАНК», переможцем електронного аукціону є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується Протоколом електронного аукціону №UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28 березня 2021 року.

31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16 травня 2018 року.

Станом на 31 березня 2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16 травня 2018 року перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складала - 46 873,73 грн., з яких 1 647,56 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 18 961,57 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,02 грн проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви); 3,95 грн - прострочені проценти кредитом; 896,97 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 20 630,31 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4 733,35 грн пеня.

3 травня 2024 року ОСОБА_1 частково було погашено заборгованість за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16 травня 2018 року на суму 2 382,44 грн. в рамках виконавчого провадження № 68213591 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личука Т.В. № 9001 від 21.12.2021 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК».

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року у справі № 173/2298/24 провадження № 2/173/847/2024 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», третя особа: приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги задоволено. Вищезгаданий виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Отже, станом на день звернення до суду з даною позовною заявою розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16 травня 2018 року перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає 44 491,29 грн.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що АТ «ЮНЕКС БАНК» відповідно до кредитного договору надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 29 999,00 грн, однак відповідач кошти не повернула, тому заборгованість, яка виникла станом на день звернення до суду у розмірі 44 491,29 грн необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», як нового кредитора, що отримав право грошової вимоги до відповідача.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що в рамках виконавчого провадження № 68213591 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса з Кот Н.П. було стягнуто в рахунок погашення заборгованості суму в розмірі - 23 382 грн. 44 коп. і дана сума повинна бути зарахована в якості погашення основного боргу, а отже борг який був по тілу кредиту погашений, то суд вважає їх безпідставними, оскільки представником відповідача суду надана відповідь від 07.03.2025 р. від приватного виконавця ВО Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. надійшла відповідь № 01-29/26864 з якої вбачається, що на користь стягувача ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» перераховано 2 382 грн. 44 коп.

Твердження, що чоловік ОСОБА_1 є військовослужбовець призваний до лав збройних Сил України, а отже проценти, пені, комісії та штрафи не повинні застосовуватися до відповідача спростовуються наступним. Відповідно до умов кредитного договору № 0.012.78.0518.ФО_К від 16.05.2018 р. відповідачу було надано кредит у сумі 29 999 грн. 00 коп. терміном користування до 16 травня 2021 року. Усі зобов`язання за договором мали бути виконанні до 16 травня 2021 року. Частина 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає звільнення військовослужбовців, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період, а також їхніх подружжя від нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом. Однак законодавчі обмеження щодо нарахування штрафних санкцій, пені та процентів стосуються лише діючих зобов`язань у період мобілізації.

Військовий стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року та неодноразово продовжувався. Як вбачається з фотокопії військового квитка чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 21.08.2023 р. визнаний медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 придатним до військової служби. Проте, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено звільнення від відповідальності за невиконані зобов`язання, які виникли до набуття статусу військовослужбовця або до мобілізації. Отже, норми про звільнення військовослужбовців, їх дружини або ж чоловіка від штрафних санкцій і процентів у період мобілізації не можуть застосовуватися до вже прострочених зобов`язань. Оскільки, кредитний договір № 0.012.78.0518.ФО_К від 16.05.2018 р. припинив свою дію ще у 2021 році, посилання представника відповідачки на відповідні норми закону є безпідставними.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Судом встановлено, що кредит надавався строком з 17.08.2018 по 14.05.2021 р., відтак початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з 14.05.2021. Разом з тим, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин введеного з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року. Разом з тим, згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними позивачем наявними в матеріалах справи доказами, а тому їх потрібно задовольнити.

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано до суду договір про надання правової допомоги від 03.02.2025, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «Немесіда», акт наданих послуг від 12.02.2025, платіжна інструкція щодо оплати за надану правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Так, відповідно до Акту наданих послуг адвокатським бюро «Немесіда», вартість вивчення матеріалів кредитної справи, проведення правового аналізу з визначенням правової позиції та підготовки позовної заяви з додатками становить 6000 грн.

Згідно п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №488/1363/17 зроблено правовий висновок, що втручання суду у відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Окрім того, відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, передбачених ст.12,13 ЦПК України відповідно, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

З аналізу зазначених положень закону вбачається, що виключно за клопотанням сторони суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, у разі доведення стороною неспівмірності витрат.

Враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що позивач був вимушений звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи, що справа не представляє значної складності, справа розглядалась за відсутності учасників справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості (сума боргу за позикою склала 44491,29 грн.), за надання правничої допомоги адвокатським бюро «Немесіда» на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» з відповідача ОСОБА_1 має бути стягнуто 6000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, офіс 1007, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 0.012.78.0518.ФО_К від 16.05.2018 року у загальному розмірі 44 419 (сорок чотири тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн. 29 коп., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту 20 609 (двадцять тисяч шістсот дев`ять) грн. 13 коп., прострочених процентів - 3 (три) грн. 97 коп., простроченої комісії за обслуговування кредиту - 21 527 (двадцять одна тисяча п`ятсот двадцять сім) грн. 28 коп., пені 2 350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 91 коп.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення складений 19.03.2025.

Суддя: Є.В. Челюбєєв