Номер провадження: 22-ц/813/983/25
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Губар Д.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року,

за заявою ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності, припинення права власності та витребування майна, просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 04.08.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Назарчук Н.М., реєстровий номер 526; скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Назарчук Наталії Михайлівни, яким внесено запис від 04.08.2021 року № 59659262 про державну реєстрацію приватної власності на об?єкт житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101; припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ; витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача судові витрати.

Суворовський районний суд м. Одеси рішенням від 30 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності задовольнив; визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 04.08.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Назарчук Н.М., реєстровий номер 526; скасував рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Назарчук Наталії Михайлівни, яким внесено запис від 04.08.2021 року №59659262 про державну реєстрацію приватної власності на об`єкт житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; припинив право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ; витребував від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 .

05.12.2023 року засобами поштового зв`язку представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Волканов Є.В. подав заяву про винесення додаткового рішення по цивільній справі, в обґрунтування якої зазначив, що у судовому засіданні 30.11.2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Волкановим Є.В. була зроблена заява про те, що сторона позивача у разі задоволення позовних вимог вважає за потрібне стягнути з відповідачки судові витрати, понесені під час розгляду справи № 523/14709/21, проте докази наявності таких витрат будуть подані суду пізніше. До заяви на підтвердження понесених витрат надав: договір про надання правової допомоги № 1 від 09.08.2021 року, додаткову угоду № 1 від 09.08.2021 року, акт приймання передачі наданих послуг № 1 від 04.12.2023 року, розрахунок витрат № 1 від 04.12.2023 року, рахунок № 1 від 04.12.2023 року - у копіях.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені під час судового розгляду судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20600,00 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Суворовський районний суд м. Одеси додатковим рішенням від 18 грудня 2023 року задовольнив заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Волканова Є.В. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності. Ухвалив додаткове рішення по справі № 523/14709/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності, в резолютивній частині якого вказав наступне: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 20600,00 гривень.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач при розгляді вказаної цивільної справи, поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20600,00 грн, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній ОСОБА_2 просить додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності - скасувати та постановити нове рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилається на те, що суд не надав належної оцінки тому, що представником позивача не було документально доведено, понесені позивачем витрати, так як не було надано: акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат. Крім того, заява про постановлення додаткового рішення не була вручена відповідачці, у зв?язку із чим, суд першої інстанції допустив грубе порушення норм процесуального права та позбавив відповідачку можливості надати свої заперечення на дану заяву або заявити про зменшення стягнення витрат. Також, судом першої інстанції не було детально зазначено, із чого складаються витрати на правничу допомогу, тобто сума 20600 грн це витрати на правничу допомогу чи ця сума також включає в себе судовий збір, що також вказує на необґрунтованість додаткового рішення.

(2) Позиція інших учасників справи

Одеський апеляційний суд ухвалою від 01.03.2024 року відкрив апеляційне провадження у справі, роз`яснив ОСОБА_1 право на подання відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження від 01.03.2024 року отримала 15.04.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , копію ухвали про відкриття провадження від 01.03.2024 року та копію апеляційної скарги отримав 31.05.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що представником ОСОБА_1 був наданий пакет документів, який включав заяву про ухвалення додаткового рішення, договір про надання правової допомоги № 1 від 09.08.2021 року, додаткову угод № 1 від 09.08.2021 року, акт приймання-передачі послуг № 1 від 04.12.2023 року, розрахунок витрат від 04.12.2023 року, та рахунок № 1 від 04.12.2023 року, вказані вище документи в копіях також були надіслані на адресу ОСОБА_2 , що підтверджується доданою до заяви про ухвалення додаткового рішення поштовою квитанцією, що знаходиться у матеріалах справи. Посилання відповідача на необхідність підтвердження реальності понесення позивачем витрат шляхом надання до суду платіжних документів про оплату послуг не є підставою для скасування рішення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судову повістку отримав 10.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судову повістку отримала 11.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності позивача.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач при розгляді вказаної цивільної справи, поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20600,00 грн, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає, за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частини перша та друга статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суворовський районний суд м. Одеси рішенням від 30 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності задовольнив.

Одеський апеляційний суд постановою від 20.02.2025 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, скасування реєстрації права власності, припинення права власності скасував та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що Одеський апеляційний суд постановою від 20.02.2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності, припинення права власності, визнання недійсним договору відмовив, в іншій частині рішення суду залишив без змін, то є підстави для зміни розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позовна зава ОСОБА_1 містить відомості про те, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

05.12.2023 року представником позивача надано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено про надання доказів понесення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суворовським районним судом м. Одеси вступна та резолютивна частини оскаржуваного рішення ухвалена 30.11.2023 року.

Останнім днем закінчення процесуального строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на подання доказів понесення судових витрат є 05.12.2023 року.

Заява про розподіл судових витрат подана представником позивача 05.12.2023 року, засобами поштового зв`язку, тобто у визначений процесуальний строк.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 1 від 09.08.2021 року укладений між адвокатським об`єднанням «Практика» та ОСОБА_1 , додаткову угод № 1 від 09.08.2021 року до договору про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 04.12.2023 року, розрахунок витрат від 04.12.2023 року за договором про надання правової допомоги відповідно до якого загальна вартість послуг складає 20600 грн, та рахунок № 1 від 04.12.2023 року на суму 20600 грн.

До заяви про розподіл судових витрат заявник долучив квитанцію АТ «Укрпошти» з трек-номером 985 від 05.12.2023 року про направлення рекомендованого листа ОСОБА_2 .

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву заперечувала щодо розміру попереднього розрахунку судових витрат позивача на правову допомогу в розмірі 20000 грн як не співмірним із складністю справи та виконання відповідних робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ухвала про призначення заяви про ухвалення додаткового рішення не постановлялася, сторони про дату, час та місце розгляду справи не повідомлялися у встановленому законом порядку.

Колегія суддів, оцінивши докази, подані на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що лише подання таких доказів не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) з огляду на конкретні обставини справи.

В розрахунку витрат від 04.12.2023 року заявник зазначив, що правова допомога, зокрема, складається з участі у судових засіданнях у грошовій оцінці 1000 грн за судове засідання, з наведенням судових засідань в яких приймав участь адвокат.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача участі у судових засіданнях, призначених на 24.05.2022 року, 26.07.2022 року, 21.11.2022 року не приймав, на 22.02.2022 року та 02.05.2023 року судові засідання призначені не були, тому колегія суддів не враховує участь адвоката в зазначених судових засіданнях відповідно до розрахунку витрат №1 від 04.12.2023 року у розмірі 5000 грн.

Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності), необхідного часу виконання робіт, часткового задоволення позовних вимог (із чотирьох вимог задоволено одну вимогу), фінансового стану відповідача, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у зв`язку з неспівмірністю, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 2000 грн.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14.03.2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов