ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1578/24

Провадження № 22-ц/820/280/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання спадкодавця за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області в складі судді Шевчик О.М. від 26 листопада 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат та чоловік відповідачки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він здійснив поховання брата, але спадкоємцями після його смерті є його мати та дружина брата, відповідачка у справі, ОСОБА_2 . Мати як спадкоємець після смерті сина компенсувала йому витрати, пов`язані з ритуальними послугами, такі як хліб та хлібобулочні вироби, транспортні витрати, копання ями для поховання та інші дрібні витрати. Інші витрати на поховання ОСОБА_3 становлять 34742,66 грн. 15.06.2024 року він надіслав вимогу до відповідачки про відшкодування нею витрат, пов`язаних з похованням її чоловіка, але досі компенсацію за поховання її чоловіка вона йому не виплатила.

За наведеного просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь компенсацію понесених витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 34742,66 грн.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації витрат на поховання спадкодавця, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. На його думку, хибним є висновок суду, що подані ним копії товарних чеків на суму 4800 грн., 2300 грн. та 9800 грн. стосуються саме замовлення поминальних обідів та вечері. Поминальні обіди та вечері не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця після поміщення тіла до могили, а обід та вечеря влаштовані ним як обряд поховання до поміщення тіла в могилу для поховання. Понесені ним витрати не належать до поминальних обідів, оскільки всі понесені ним витрати належать до обрядових дій, зокрема до релігійного обряду належить дати людям на похороні хліб та обід, що ним і було зроблено. Також вважає, що суд неправильно витлумачив показання свідків, допитаних у суді, не врахував їх показання. Накладні є також доказом, які підтверджують понесені ним витрати на поховання його брата, що не враховано судом.

У відзиві ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну. Вказує, що позивачем не наведено загального переліку витрат із зазначенням суми витрат, які він поніс, не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували ці витрати. Також до участі у справі не залучено ОСОБА_4 , яка також є спадкоємицею першої черги та не надано належних і допустимих доказів, що ОСОБА_4 компенсувала частину витрат на поховання. Пред`являючи позовні вимоги лише до неї, позивач не визначив перелік та суму витрат на поховання, які відшкодовано ОСОБА_4 . Надані письмові докази не містять необхідних реквізитів, а тому не є допустимими доказами на підтвердження витрат позивача. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, зазначені у позові.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Стожик Н.В. звернулися ОСОБА_5 (мати) та відповідачка ОСОБА_2 (дружина), що підтверджується даними спадкової справи №3/2024 від 17.01.2024 року.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду копії таких документів: паспорта ОСОБА_1 (а.с.7); довідки про причину смерті ОСОБА_3 від 06.01.2024 року (а.с.8); лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 № 7697 від 06.01.2024 року (а.с.8 на звороті); свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 08.01.2024 року (а.с.9); витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 08.01.2024 року (а.с.10); Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2019 року (а.с.11); Витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.12); вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 15.06.2024 року (а.с.13); довідки Ярмолинецької селищної ради №17 від 11.01.2024 року про те, що ОСОБА_1 дійсно похоронив свого брата ОСОБА_3 за власний рахунок (а.с. 13 на звороті); товарний чек на суму 315 (а.с.14); товарного чеку від 11.02.2024 року на суму 4 800 (а.с.14); товарного чеку від 08.01.2024 року на суму 9 800 (а.с.14 на звороті); товарного чеку від 09.01.2024 року на суму 2 300 (а.с.14 на звороті); накладної № РН1- від 08.01.2024 року на суму 4 829,66 грн. (а.с.15); товаро-транспортної накладної ТТН № 7520 від 09.01.2024 року на відпуск хлібобулочних виробів (а.с.15 на звороті); видаткової накладної №87 від 08.01.2024 року на суму 7440 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Тобто, до поховання відносяться комплекс заходів та обрядових дій, включаючи і облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Намогильні споруди - пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих; предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші); ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.

Згідно з «Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг», затвердженим Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили; монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації під поховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Відповідно до ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що позивач у позовній заяві не конкретизував, які саме товари та послуги придбані ним у зв`язку з похованням брата ОСОБА_3 на заявлену суму 34742,66 грн.

Також позивач не вказав, яка загальна сума витрат на поховання брата понесена ним і яку суму йому компенсувала інша спадкоємиця за законом І черги, мати спадкодавця ОСОБА_5 , хоча ці обставини відповідно до ст. 1261, ч.1 ст.1232 ЦК України входять до предмета доказування у цій справі.

Обговорюючи подані письмові докази щодо понесених витрат, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що за змістом норм Закону України «Про поховання та похоронну справу» церемонія поховання і церемонія поминання є різними поняттями, поминальні обіди та вечері не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця, і правомірно не взяв до уваги товарні чеки на підтвердження витрат позивача щодо замовлення поминальних обідів та вечері на 4800 грн., 2300 грн., та 9800 грн.

Судом першої інстанції також враховано показання дружини позивача ОСОБА_6 , яка повідомила, що частину витрат на поховання, приблизно 14000 грн. перераховано підприємцю керівництвом ОТГ, зокрема, за труну, транспортні послуги, лампадки, рушник, хрест. Тому судом обґрунтовано не взято до уваги копію видаткової накладної №87, виданої ФОП ОСОБА_7 від 08.01.2024 року на суму 7440 грн. (а.с. 16) за товари: домовина, покривало під покійного, рушник на хрест, рушник на хліб.

У копії товарно-транспортної накладної ТОВ «Хмельницькхліб» від 09.01.2024 року на суму 2898 грн. замовником і одержувачем зазначено ОСОБА_8 , що спростовує належність та допустимість цього доказу.

Інші докази (а.с.14, 15), що не містять відповідних реквізитів, також обґрунтовано відхилено судом.

За недоведеності загальної суми витрат на поховання брата і розміру компенсації витрат іншою спадкоємицею ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами наявність підстав для стягнення з відповідачки компенсації в сумі 34742,66 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

У відзиві відповідачка заявила клопотання про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000 грн.

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що ОСОБА_2 професійну правничу допомогу у цій справі надавала адвокат Адамчук Л.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 03.01.2025 року.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу апелянткою надано договір про надання правничої допомоги від 03.01.2025 року, квитанцію №1 від 06.01.2025 року про сплату ОСОБА_2 4000 грн. адвокату Адамчук Л.В.

Апеляційний суд погоджується з позицією позивача про неспівмірність заявлених витрат, їх невідповідність складності справи і виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи матеріали справи, тотожність змісту відзиву на апеляційну скаргу та письмових пояснень відповідачки в суді першої інстанції, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід визначити у 1000 грн. та стягнути їх з позивача на користь відповідачки відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 березня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк