Справа № 462/7095/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Кмошик С.І.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_7 , Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/20 частки в будинку АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивують тим, що відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 06.10.1995, належала квартира АДРЕСА_2 , що становила 1/5 частини вказаного будинку. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.1999 року стягнуто з ОСОБА_3 , співвласника 1/5 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_5 2062 грн, в користь ОСОБА_6 2062 грн грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності. Стягнуто з ОСОБА_3 , співвласниці 2/5 ідеальних частини будинковолодіння АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_5 4125 грн, в користь ОСОБА_6 4125 грн грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності. Стягнуто з ОСОБА_8 , співвласника 1/5 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_5 2062 грн, в користь ОСОБА_6 2062 грн грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності. Відповідно до розписки від 20.11.1999 ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 сплатили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16800 грн. З огляду на вищевказане рішення, після сплати грошової компенсації за належну частку у спільній власності, відповідно до сплачених сум грошових коштів, до ОСОБА_3 перейшло право власності на 1/20 частки, до ОСОБА_3 перейшло право на 2/20 (1/10) частки, до ОСОБА_8 перейшло право на 1/20 частки від 1/5 частки будинку, яка належала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова у цивільній справі № 2/3753/11 від 24.09.2012 позов ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_9 про припинення права на частку у спільному майні - задоволено. Припинено право власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1 . Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08.04.2013 рішення залишено без змін та таке набрало законної сили. Факт припинення права власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно - не зареєстровано. Відтак, враховуючи, що ОСОБА_3 як співвласник 1/5 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 сплатив відповідачам ОСОБА_5 2062 грн та ОСОБА_6 2062 грн грошову компенсацію за належну їм частку у спільній власності, окрім цього, до нього додатково перейшло право власності ще на 1/5 частину вищевказаного будинковолодіння, яка належала ОСОБА_8 , який, у свою чергу, теж сплатив ОСОБА_5 2062 грн., ОСОБА_6 2062 грн грошову компенсацію за належну їм частку у спільній власності, відтак, у нього, ОСОБА_3 , виникло право на 1/20 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , право власності на яку відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 припинено за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2012 року. Аналогічно, у ОСОБА_4 , як спадкоємця померлого чоловіка та його правонаступника, ОСОБА_8 , виникло право на 1/20 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , право власності на яку відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 припинено за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2012 року. З врахуванням наведеного просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзивів на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача Львівської міської ради проти задоволення позову не заперечила.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та треті особи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача ЛМР, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 28.05.1973 ОСОБА_8 та ОСОБА_3 успадкували після смерті ОСОБА_10 по 1/5 частині спадкового майна, ОСОБА_3 успадкувала 2/5 частини спадкового майна. До складу спадкового майна, в тому числі, входить житловий будинок з всіма господарськими прибудовами, що знаходиться в АДРЕСА_3 /а.с. 10/.

Згідно реєстраційного посвідчення та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу ОСОБА_3 належить на праві власності 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с. 11, 12/.

Згідно довідки-характеристики Львівського обласного бюро технічної інвентаризації від 02.07.1998 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності: ОСОБА_8 1/5 частки, ОСОБА_3 1/5 частки, ОСОБА_3 2/5 частки, місцеві ради 1/5 частки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приватизували квартиру АДРЕСА_4 /а.с. 15, 16/.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 року стягнуто з ОСОБА_3 , співвласника 1/5 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_5 2062 грн., в користь ОСОБА_6 2062 грн. грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності. Стягнуто з ОСОБА_11 , співвласниці 2/5 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_5 4125 грн., в користь ОСОБА_6 4125 грн. грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності. Стягнуто з ОСОБА_8 , співвласника 1/5 ідеальної частини будинковолодіння АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_5 2062 грн., в користь ОСОБА_6 2062 грн. грошової компенсації за належну їм частку у спільній власності /а.с. 17-18/.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24.09.2012 припинено право власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1 /а.с. 19-20/.

Згідно довідки ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 05.11.2021 будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за: ОСОБА_3 1/5 частини; ОСОБА_8 1/5 частини, ОСОБА_3 2/5 частини, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі свідоцтва зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 /а.с. 22/.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вищевказаного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 у справі №2-1989 встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 дійшли згоди і домовились з позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо сплати відповідачами на користь позивачів грошової компенсації вартості 1/5 ідеальної частки будинку АДРЕСА_1 .

Також згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 24.09.2012 у справі 2-3753 встановлено, що оскільки позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_8 повністю виконали рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 року та виплатили відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошову компенсацію за належну їм 1/5 частку будинку АДРЕСА_1 , суд вважає, що слід припинити право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 1/5 частки в спільній власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак, судом встановлено, що ні факт припинення права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 1/5 частки в спільній власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , ні право власності ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на вказану частку не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 365 ЦК України унормовано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном встановлено, що ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку є усі передбачені чинним законодавством підстави для визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/20 частки будинку АДРЕСА_1 , за яку він у 1999 році сплатив відповідачам відповідну грошову компенсацію, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.1999.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , який повністю виконав рішення Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.1999 та виплатив відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошову компенсацію за належну їм 1/5 частку будинку АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, спадкоємицею якого являється ОСОБА_4 , яка згідно свідоцтва про шлюб, що міститься в матеріалах справи, перебувала з 04.06.1976 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України, упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_4 є спадкоємицею за законом та прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 , який помер…. та який на час смерті мав право на 1/20 частки будинку АДРЕСА_1 , за яку він у 1999 році сплатив відповідну грошову компенсацію, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.1999.

Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.09.2024 у справі № 671/1543/21 дійшов висновку, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є підставними, обгрунтованим та таким, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77-81, 89, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_7 , Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/20 частку будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/20 частку будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного судушляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Позивачка: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідачка: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради, , адреса: 79006, м. Львів, пл. Ринок, 1.

Третя особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ЄДРПОУ 0334852, адреса: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/7095/24. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.