Справа № 750/79/25
Провадження № 2/750/871/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Веремій А.С.,

за участю позивача, представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання і утримання сина ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі -відповідач) про встановлення факту самостійного виховання і утримання ним малолітнього сина, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради м. Чернігів.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14.11.2015 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який заочним рішенням Деснянського районного суду від 07.08.2024 розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з вересня 2022 року проживає разом з позивачем, перебуває на повному його матеріальному утриманні, позивач самостійно здійснює його виховання. Відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків самоусунулася, життям дитини не цікавиться, витрат на його утримання не несе, постійно вчиняє адміністративні правопорушення, пов`язані з насильством у сім`ї та неналежним виконанням батьківських обов`язків.

Просить суд встановити факт самостійного виховання і утримання позивачем свого сина, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 18.02.2025.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала.

Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 18.03.2025 з викликом сторін, а також заявленого позивачем свідка.

В судове засідання 18.03.2025 з`явилася представник позивача адвокат Прохоренко Марина Миколаївна.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили суд його задовольнити.

Представник позивача надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Звернула увагу суду, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, веде антисоціальний спосіб життя, при цьому причини, які б перешкоджали її участі у вихованні та забезпеченні дитини відсутні. В свою чергу наявність судового рішення про визнання батька таким, що самостійно виховує сина надасть позивачу більші можливості у захисті найкращих інтересів дитини, зокрема у питаннях представництва його інтересів у органах державної влади. Встановлення цього факту має упередити у майбутньому можливі майнові чи не майнові вимоги відповідача до позивача або їхнього спільного сина. Також представник позивача просила врахувати при ухваленні рішення правові позиції, викладені у постанові Великої Палати верховного суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22 щодо неможливості встановлення факту одноосібного виховання дитини одним з батьків на підставі судового рішення, ухваленого у порядку окремого провадження.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

14 листопада 2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, про що 14.11.2015 складено відповідний актовий запис № 2365 (а.с. 11).

Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.09.2022 по справі № 750/3236/22 з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.06.2022 року і до повноліття дитини (а.с. 20-22) та відкрито 05.05.2023 виконавче провадження №71750313 з примусового виконання рішення суду (а.с. 13).

Заочним рішенням Деснянського районного суду від 07.08.2024 у справі № 750/7189/24 укладений між позивачем та відповідачем шлюб розірвано (а.с. 23-23 зворот).

Заочним рішенням Деснянського районного суду від 27.01.2025 у справі № 750/12528/24 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , припинено стягнення з позивача аліментів на утримання ОСОБА_3 та звільнено від сплати заборгованості по аліментах. Рішення суду мотивоване тим, що з 01.09.2023 ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, який повністю забезпечує його матеріально, опікується його навчанням, вихованням, лікуванням, а тому наявні підстави для припинення сплати аліментів на користь відповідача та звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах.

Відповідно до акту про проживання особи без реєстрації від 26.03.2024, складеного представником КП «ЖЕК № 13» та засвідченого підписами двох свідків, ОСОБА_3 з 01.09.2022 проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно з актом підтвердження фактичного проживання від 06.08.2024, складеного комісією у складі мешканців будинку АДРЕСА_2 та затвердженого головою правління ОСББ «Волковича 21», ОСОБА_3 з станом на 06.08.2024 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

ОСОБА_3 на даний час навчається у Чернігівській гімназії №33 Чернігівської міської ради Чернігівської області (а.с. 16-17).

Допитана в судовому засіданні класний керівник 3 - «г» класу Чернігівської гімназії №33 Чернігівської міської ради ОСОБА_4 повідомила, що учень ОСОБА_5 регулярно відвідує гімназію. Дитина завжди охайна, доглянута. Батько дитини ОСОБА_1 спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Дитина забезпечена одягом, книжками, шкільним приладдям, успішно засвоює шкільну програму. Мати дитини ОСОБА_2 , контакту з освітнім закладом, де вчиться дитина, не підтримує. Востаннє свідок її бачила, коли ОСОБА_6 навчався у першому класі.

Відповідно до довідки від 09.10.2023 №01-24/223, виданої Чернігівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №33 Чернігівської міської ради ОСОБА_5 регулярно відвідує заняття у школі. Дитина завжди охайна, доглянута. Батько спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Мати дитини ОСОБА_2 контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с. 16).

Згідно з довідкою від 23.10.2024 №01-24/260 Чернігівської гімназії №33 Чернігівської міської ради, за інформацією класного керівника 3-Г класу ОСОБА_4 про участь батьків учня 3 - «г» класу ОСОБА_3 учень відвідує заняття в гімназії. Дитина завжди охайна, доглянута. Батько дитини ОСОБА_1 спілкується з педагогами. Які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Мати дитини ОСОБА_2 контакту з освітнім закладом, де вчиться дитина не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с. 17).

Участь батька у лікуванні сина підтверджується записом №98471863/1 у документі «огляд лікаря» від 16.05.2024, де в об`єктивному обстеженні крім іншого зазначено: «на прийомі з батьком» (а.с. 30). У медичні довідці КНП «Сімейна поліклініка» від 20.08.2024 місцем проживання ОСОБА_3 зазначено зареєстроване та фактичне місце проживання позивача (а.с. 42).

ОСОБА_3 з грудня 2023 року відвідує спортивний зал «POWER SPACE» Товариства з обмеженою відповідальністю «Молоді Лелеки», що підтверджується довідкою товариства від 20.08.2024 (а.с. 41). У довідці, зокрема, вказано, що приводить та забирає сина із занять його батько. Він цікавиться успіхами дитини, спілкується із тренерами, оплачує вартість послуг. Мати дитини, ОСОБА_2 на тренування сина не приходить, його спортивними досягненнями не цікавиться.

Оплата позивачем витрат, пов`язаних з відвідуванням сином спортивного залу підтверджується актами надання послуг №9 від 31.03.2024, №10 від 30.04.2024, №11 від 31.05.2024, №12 від 30.06.2024, №14 від 31.07.2024, №13 від 31.08.2024 на загальну суму 6600 грн (а.с. 24-29).

Факт матеріального забезпечення сина позивачем також підтверджується фіскальними (товарними) чеками на оплату витрат на купівлю одягу, канцелярських товарів, оплати медичних послуг (педіатра, стоматолога, лабораторних досліджень) протягом 2022 - 2024 років (а.с. 31-40).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з 2023 - 2024 років систематично притягувалася до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, а також за невиконання батьківських обов`язків (а.с 43-45).

На підставі пояснень представника позивача та свідка, а також досліджених доказів, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який його самостійно виховує та утримує. Мати - ОСОБА_2 життям дитини не цікавиться, не виявляє батьківської турботи, не приймає участь в його вихованні та утриманні, у витратах на лікування, навчання , оздоровлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює жодних умов для отримання ним освіти.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю сторін.

Сімейні обов`язки ОСОБА_2 щодо участі у вихованні дитини та його утримання є обов`язком матері, які не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Разом з тим, дослідженими судом доказами підтверджено, що ОСОБА_3 проживає зі своїм батьком, який створив всі умови для розвитку, навчання, здійснює піклування щодо нього, одноособово приймає участь у процесах виховання сина, піклується про стан здоров`я дитини, організовує та забезпечує дозвілля.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Сімейним кодексом України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Частиною першою статті 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

В даному випадку доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати - ОСОБА_2 умисно не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, що безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини необхідно з метою захисту прав та інтересів дитини, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається вихованням та утриманням дитини, зокрема реалізації соціальних гарантій, передбачених законодавством України, також забезпечення найкращих інтересів дитини.

В пункті 87 постанови Великої Палати Верховного суду від 11.09.2024 року у справі №201/5972/22, зазначено про те, що «оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ЦПК України). Критерії оцінки судом наданих сторонами доказів визначені у ст. ст. 77-80 ЦПК України.

В ході судового розгляду даної справи обставини, на які посилався позивач знайшли своє підтвердження доказами, які суд визнає належними і допустимими, оскільки вони логічно пов`язані між собою.

Натомість відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та отримавши матеріали позовної заяви, своїм правом на подачу заперечень щодо позовних вимог та відповідних доказів не скористалася.

Третя особа, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, своїх заперечень проти позовних вимог суду також не надала.

За таких обставин суд доходить висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, які мають бути стягнуті з відповідача.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 7, 8, 9, 15, 18, 19, 155, 157, 164 СК України, 81, 82, 141,175-177, 258, 259, 263-265 , ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) про встановлення факту самостійного виховання і утримання малолітнього сина, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19, ) задовольнити повністю.

Встановити факт самостійного виховання і утримання батьком ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок у відшкодування сплаченого за подачу позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Олег КОСЕНКО