Справа № 683/3526/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №638/3526/24, 2/683/185/2025 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке в ході розгляду справи змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Фінтраст Капітал » (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором №4010613 від 26 вересня 2023 року в сумі 171140 грн., з яких сума кредиту - 24500 грн., сума процентів за користування кредитом, нарахованих первісним кредитором - 117240 грн., нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 29400 грн.

В обґрунтування заявленого позову ТОВ « ФК « Фінтраст Капітал » вказує, що 26 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №4010613.

Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «А187».

За умовами вказаного кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 24500 грн. на строк 360 днів (з 26 вересня 2023 року по 20 вересня 2024 року) на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами в розмірі 2% в день та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту в сумі 24500 грн. та не здійснив оплату процентів, розмір яких станом на 24 травня 2024 року становив 117240 грн.

24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ « ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24/05/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №4010613 від 26 вересня 2023 року, укладеним із ОСОБА_1 .

Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вищевказаному кредитному договору.

Також в межах строку дії договору кредиту №4010613 від 26 вересня 2023 року після набуття права вимоги за вказаним кредитним договором, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нарахувало проценти за користування кредитними коштами за 60 календарних днів за період з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року в розмірі 29400 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.97).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою суду здійснено заміну найменування позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.169).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пузіна Д.М. про зупинення провадження у даній справі (а.с.193-194).

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Городніщева Є.О., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 , який повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному ч.5 ст.130 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пузін Д.М., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності відповідача (а.с.189).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4010613 (а.с.23-32).

Кредитний договір підписаний 26 вересня 2023 року об 11:28:43 електронним підписом ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора «А187» і був надісланий на номер його мобільного телефону, про що свідчить п.9.7, п.10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.1.2, 1.3, 1.4, 2.1 кредитного договору кредит надано в сумі 24500 грн. строком на 360 днів, тобто з 26 вересня 2023 року по 20 вересня 2024 року включно, у безготівковій формі в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів кредитором зі свого поточного рахунку на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , яка ним вказана.

При цьому, сторони погодили, що за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного у п.1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 0,50% в день та застосовується якщо позичальник до 26 жовтня 2023 року включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У п.1.6 договору кредиту сторони передбачили, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 200900 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки - 189875 грн.

У Додатку №1 до договору кредиту №4010613 від 26 вересня 2023 року сторони погодили Графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, в тому числі у разі, якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, а саме: строк на який надано кредит - 360 днів, сума кредиту - 24500 грн., стандартна процентна ставка за день

користування кредитом - 2,00%, сума нарахованих процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою - 200900 грн., занижена процентна ставка - 0,50% в день, у разі її застосування за умов, зазначених в п.1.4 договору, сума процентів із застосуванням зниженої процентної ставки - 189875 грн. (а.с.17).

Паспорт споживчого кредиту, із яким ознайомився ОСОБА_1 та підписав 26 вересня 2023 року об 11:28:03 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А187, містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, де зазначено, зокрема, що загальні витрати за кредитом в розмірі 24500 грн. на строк 360 днів за стандартною процентною ставкою 2,00% в день будуть становити 200900 грн., а з урахуванням умов застосування зниженої процентної ставки 0,50% - 189875 грн. (а.с.34-36).

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови кредитного договору та підписуючи його електронним підписом, ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись (п.9.9 договору кредиту).

У п.4.1 кредитного договору №4010613 від 26 вересня 2023 року сторони передбачили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, передбаченого п.4.3 договору.

Згідно п.4.3 договору кредиту у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі, але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за його користування, то вважається, що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості, передбаченої пунктом 4.6 цього договору.

Отже, за згодою сторін на підставі укладеного договору кредиту №4010613 від 26 вересня 2023 року та Додатку №1 до цього договору, строк дії договору кредиту сторони визначили у 360 днів, тобто по 20 вересня 2024 року включно. До вказаного строку сторони передбачили і право нараховувати відсотки за користування кредитом у розмірі 2,00% в день на залишок заборгованості по кредиту.

За умовами вищезазначеного договору кредиту ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк.

Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за вказаним кредитним договором.

24 травня 2024 року між ТОВ « Лінеура Україна » та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24/05/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.80-85).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року ТОВ «ФК « Фінтраст Капітал » набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4010613 від 16 вересня 2023 року (номер 3579 в Реєстрі боржників) в сумі 141740 грн., з яких: 24500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 117240 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.47).

Про відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна » 27 травня 2024 року повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення на його номер телефону НОМЕР_2 , який ним був зазначений при укладенні договору, смс-повідомлення, яке ним отримано 27 травня 2024 року об 11:19:56 (а.с.37).

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 позивачем нараховані проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування за 60 календарних днів за період з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року в розмірі 29400 грн.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А187», суд вважає, що укладення кредитного договору №4010613 від 26 вересня 2023 року відбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останньому перераховано суму кредиту в розмірі 24500 грн. на банківську картку НОМЕР_1 .

При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 24500 грн. підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-241120/58291-БТ від 26 листопада 2024 року, яке отримане на виконання ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року, згідно якого АТ КБ «ПриватБанк» підтвердило, що банківська картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ); а також, на вказану картку 26 вересня 2023 року було здійснено переказ коштів в сумі 24500 грн. (а.с.106).

Крім того, згідно довідки №2207-3105 від 31 травня 2024 року, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який є платіжним провайдером ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору про переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтвердило факт перерахування 26 вересня 2023 року об 11:30:15 на банківську картку № НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 24500 грн., номер транзакції в системі іPay.ua - 289192714, призначення платежу: Зарахування 24500 грн. на карту НОМЕР_5 (а.с.16).

ОСОБА_1 отримані кошти у визначений кредитним договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 24500 грн. за договором кредиту №4010613 від 26 вересня 2023 року.

Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №4010613 від 26 вересня 2023 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, то суд зважає на наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заборгованість по відсотках, яку просить стягнути позивач, складається із заборгованості в сумі 117240 грн., яка утворилась за період з 26 вересня 2023 року по 24 травня 2024 року включно, а також із заборгованості в сумі 29400 грн., яка нарахована позивачем за 60 календарних днів за період з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року включно.

Із наданого ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за договором кредиту №4010613 від 26 вересня 2023 року (а.с.39-43) вбачається, що за період з 26 вересня 2023 року по 24 травня 2024 року включно (на дату відступлення права вимоги) нараховано 118090 грн. відсотків. Для розрахунку застосовувалась знижена процентна ставка 0,50% в день з 26.09.2023 по 26.10.2023 включно, а з 27.10.2023 по 24.05.2024 включно була застосована стандартна процентна ставка 2,00% в день, що узгоджується із п.1.4 договору кредиту.

09 січня 2024 року ОСОБА_1 сплатив 50 грн. на погашення заборгованості, 27 березня

2024 року - 300 грн., а 22 квітня 2024 року - ще 500 грн. Вказані кошти були зараховані на сплату відсотків, а тому заборгованість по відсотках за період з 26 вересня 2023 року по 24 травня 2024 року включно становить 117240 грн. (118090 грн. - 850 грн.).

Із наданого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» розрахунку заборгованості за договором кредиту №4010613 від 26 вересня 2023 року (а.с.44) вбачається, що з моменту набуття права вимоги за вказаним договором кредиту ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в межах строку дії договору кредиту нарахувало проценти за користування кредитними коштами за 60 календарних днів за період з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року включно в розмірі 29400 грн. із застосуванням стандартної процентної ставки 2,00% в день (24500 грн. х 2% х 60 днів).

Із вказаних розрахунків вбачається, що проценти за користування кредитом за 24 травня 2024 року в сумі 490 грн. були нараховані двічі - первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та новим кредитором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Тому, заборгованість по відсотках, нарахованих ТОВ « ФК «Фінтраст Капітал», слід зменшити на суму 490 грн., оскільки вказані відсотки вже були нараховані первісним кредитором при розрахунку заборгованості за договором кредиту на дату відступлення права вимоги (24 травня 2024 року), в зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 28910 грн. (29400 грн. - 490 грн.) заборгованості за процентами, які нараховані позивачем за період з 25 травня 2024 року по 22 липня 2024 року включно.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути 170650 грн. заборгованості за договором кредиту №4010613 від 26 вересня 2023 року, з яких: 24500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 146150 грн. - заборгованість по відсотках, з яких: 117240 грн. - заборгованість, яка утворилась за період з 26 вересня 2023 року по 24 травня 2024 року, 28910 грн. - заборгованість, яка нарахована позивачем за 60 календарних днів за період з 25 травня 2024 року по 22 липня 2024 року.

06 грудня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій повідомив, що він є військовослужбовцем та має право на списання відсотків за користування кредитними коштами на підставі ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.108).

До вказаної заяви ОСОБА_1 додав дві довідки.

У довідці (Форма 5) №8736 від 05 грудня 2024 року за підписом командира військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_2 зазначено, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_6 (а.с.109).

У довідці №4333 від 04 грудня 2024 року за підписом заступника командира з медичної частини - начальника медичної частини в/ч НОМЕР_7 ОСОБА_3 зазначено, що солдат за контрактом військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні військової частини НОМЕР_7 з 13 листопада 2024 року і на дату видачі довідки (а.с.110).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що договір кредиту було укладено ОСОБА_1 26 вересня 2023 року, а відсотки за користування кредитом нараховані позивачем за період з 26 вересня 2023 року по 22 липня 2024 року включно.

Частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі - Закон №2011-ХІІ), в редакції, чинній на час укладення договору кредиту, передбачала, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафна санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

З 18 травня 2024 року частина 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ почала діяти в новій редакції, згідно якої військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази того, що ОСОБА_1 саме у період нарахування кредитором відсотків за користування кредитом, тобто у період з 26 вересня 2023 року по 22 липня 2024 року, перебував на військовій службі, брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або брав безпосередню участь в антитерористичній операції та забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, а також в інших заходах, зазначених у ч.15 ст.14 Закону №2011-ХІІ, в матеріалах справи відсутні.

Таких доказів ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пузін Д.М. суду не надали.

Довідка Форми 5 №8736 від 05 грудня 2024 року згідно якої солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_6 станом на час розгляду даної справи в суді не дає можливість встановити наявність у нього пільг, передбачених ч.15 ст.14 Закону №2011-ХІІ щодо не нарахування процентів за договором кредиту у період з 26 вересня 2023 року по 22 липня 2024 року.

Тобто, обставини того, що ОСОБА_1 на момент укладення сторонами кредитного договору та строку нарахування відсотків за кредитом був військовослужбовцем або брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, не підтверджені достовірними і достатніми доказами, відтак, не встановлені.

При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., ціна позову становила 171140 грн., позов задоволено на суму 170650 грн., тобто на 99,7% (170650 х 100 : 171140), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2415,13 грн. (2422,40 х 99,7%) судового збору.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду

справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «ФК«Фінтраст Капітал» під час розгляду справи в суді на підставі договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року та ордеру серії АІ №1732084 від 25 жовтня 2024 року, виданого на підставі цього договору, здійснювала адвокат Городніщева Є.О. (а.с.50-51, а.с.57, а.с.33).

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року та рахунку на оплату №5389-25/10-2024 від 25 жовтня 2024 року сторони погодили, що адвокатом Городніщевою Є.О. надано ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал » такі види правової допомоги у даній справі: первинна усна консультація з клієнтом - 0,5 години (440 грн.), дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи - 1 година (840 грн.), аналіз практики та правових позицій Верховного Суду у даних правовідносинах - 0,5 годин (440 грн.), підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту прав клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом - 1 година (840 грн.), письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку - 1 година (840 грн.), проведення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання доказів, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів - 1 година (840 грн.), складання позовної заяви - 2 години (1640 грн.); оформлення додатків до позовної заяви - 1 година (840 грн.), складання та оформлення процесуальних документів, заяв, клопотань про витребування доказів - 2 години (1640 грн.), представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях - 2 години (1640 грн.), на що нею витрачено 12 годин. Загальна вартість наданих послуг - 10 000 грн. (а.с.19-20, а.с.38).

Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг

адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів, що були подані адвокатом Городніщевою Є.О. у даній справі, а також враховуючи, що адвокат не була присутня у судових засіданнях, в зв`язку із чим такого виду послуг як «представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях», які оцінені в 1640 грн., надано не було, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування слід визначити в сумі 8360 грн. (10000 - 1640), тобто у межах фактично наданих послуг.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що позов ТОВ «Фінтраст Капітал» задоволено на 99,7%, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 8334,92 грн. (8360 х 99,7%) витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.4, 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №4010613 від 26 вересня 2023 року в розмірі 170650 грн., з яких: 24500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 146150 грн. - заборгованість по відсотках, з яких: 117240 грн. - заборгованість, яка утворилась за період з 26 вересня 2023 року по 24 травня 2024 року, 28910 грн. - заборгованість, яка нарахована позивачем за 60 календарних днів за період з 25 травня 2024 року по 22 липня 2024 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Фінтраст Капітал » 2415 грн. 13 коп. судового збору та 8334 грн. 92 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження: вул. Загородня,15, офіс 118/2 м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя: