Номер провадження 2/243/620/2025
Номер справи 243/1079/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головучий суддя Пронін С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Качалка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Прокопцева С.В. звернулися до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 доводився сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Його матір, ОСОБА_4 після укладення шлюбу 20.08.1981 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». У позивача був рідний брат ОСОБА_6 дружиною якого була другий позивач - ОСОБА_2 . У ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був син ОСОБА_7 . ОСОБА_3 та ОСОБА_8 належав житловий будинок А-1 загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Ж, споруди №1-2, І, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідченого Договору №441 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 11.07.1959, реєстровий №4263. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його частку у вищевказаному будинку успадкувала його дружина ОСОБА_8 , яка проживала разом з ним у цьому будинку. ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на день смерті вона проживала і була зареєстрована у вищевказаному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2025, виданій ОСОБА_1 . Разом з нею у цей час у будинку були зареєстровані її сини ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_2 та онук ОСОБА_7 .. Зазначають, що відповідно до чинного на той час Цивільного кодексу УРСР спадкоємцями першої черги були її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які фактично прийняли спадщину (по частці будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд), але спадщину не оформили.Спадкові справи після смерті ОСОБА_9 не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день смерті проживав і був зареєстрований у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2025, виданій ОСОБА_2 .

Разом з ОСОБА_6 у цьому будинку на день його смерті проживали його дружина ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем першої черги спадкування за законом на підставі чинного на той час Цивільного кодексу УРСР. Вважають, що таким чином, вона успадкували частку померлого ОСОБА_6 у будинку у розмірі . Зазначають, що Спадкові справи після смерті ОСОБА_6 не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначає, що син ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, інші спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 відсутні. Вважають, що ОСОБА_1 успадкував частку вищевказаного будинку після смерті його матері ОСОБА_10 , а ОСОБА_2 успадкувала вищевказаного будинку після смерті її чоловіка ОСОБА_6 . Вказують на те, що бажаючи оформити спадщину, позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріус відмовив їм у прийнятті заяв у зв`язку із відсутністю довідки органу реєстрації місця проживання і неможливості з`ясувати відомості про місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцями. Зазначають, що відповідно до записів домової книги на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до штампів у паспортах позивачів про місце проживання та інформації, що стала відома нотаріусу про останнє місце проживання спадкодавців ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , і зазначена у постановах про відмову у вчиненні нотаріальної дії, слідує таке.Крім того, на момент смерті ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) спадкоємцями першої черги спадкування за законом були її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які проживали разом з нею і були зареєстровані в успадкованому будинку. На момент смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) спадкоємицею першої черги спадкування за законом була його дружина ОСОБА_2 , яка проживала і була зареєстрована разом з ним за адресою успадкованого будинку.

У зв`язку із чим просили суд ухвалити рішення, яким визнати за визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку садибного типу А-1 загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м з відповідною часткою господарських будівель та споруд: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Ж, огорожа №1, колодязь №2, замощення І, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку садибного типу А-1 загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м з відповідною часткою господарських будівель та споруд: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Ж, огорожа №1, колодязь №2, замощення І, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивачи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхній представник - адвокат Прокопцев С.В., у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. До суду надано Заяву, в якій адвокат просить суд розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі свого представника не забезпечила, до суду надав заяву про розгляд справи без участі свого представника.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Із наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 доводився сином ОСОБА_3 1918 року народження та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 07.02.2003.

ОСОБА_4 після укладення шлюбу 20.08.1981 змінила прізвище на ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 20.08.1981.

У ОСОБА_1 був рідний брат ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 22.09.1961.

Дружиною ОСОБА_6 була ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 12.10.1976.

У ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_5 від 19.09.1990.

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 належав житловий будинок А-1 загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Ж, споруди №1-2, І, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідченого Договору №441 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 11.07.1959, реєстровий №4263 (виписка із Рішення виконкому Слов`янської міської Ради депутатів трудящихся від 27.05.1959).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 від 25.03.2008.

Після його смерті його частку у вищевказаному будинку успадкувала ОСОБА_8 , яка проживала разом з ним у цьому будинку.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , доказом чого є свідоцтво про смерть НОМЕР_7 від 15.05.1999. На день смерті вона проживала і була зареєстрована у вищевказаному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2025, виданій ОСОБА_1 .

Разом з нею у цей час у будинку були зареєстровані її сини ОСОБА_1 (наведене підтверджується штампом у його паспорті про місце проживання), ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_2 (наведене підтверджується штампом у її паспорті про місце проживання) та онук ОСОБА_7 .

Спадкові справи після смерті ОСОБА_9 не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79740680 від 20.01.2025.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_8 від 27.04.2000.

На день смерті він проживав і був зареєстрований у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2025, виданій ОСОБА_2 .

Разом з ним у цьому будинку на день його смерті проживали його дружина ОСОБА_2 (наведене підтверджується штампом у її паспорті про місце проживання), яка була спадкоємцем першої черги спадкування за законом на підставі чинного на той час Цивільного кодексу УРСР.

Спадкові справи після смерті ОСОБА_6 не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79740698 від 20.01.2025.

Син ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 від 16.05.2006.

Таким чином, інші спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 відсутні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п.23Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Частиною 1ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивачі отримали відмовив їм у прийнятті заяв у зв`язку із відсутністю довідки органу реєстрації місця проживання і неможливості з`ясувати відомості про місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцями. Про відмову повідомлено у листах №40/02-31 від 20.01.2025 та №39/02-31 від 20.01.2025. Відмови оформлені у вигляді Постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.01.2025.

Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 5 ст.1268ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

З постанов приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченка А.В. від 20.05.2025 вбачається, що після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нотаріусу з заявами про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавців звернулися Син померлої ОСОБА_9 - ОСОБА_1 та дружина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_2 . Заяви від інших спадкоємців не надходили. Свідоцтво про право на спадщину не видавались.

Отже, судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3акону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діє на момент звернення до суду, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Оскільки вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями був побудований до 2003 року, то на момент виникнення цих правовідносин діючий Цивільний Кодекс УРСР 1963 року не передбачав обов`язкової реєстрації права власності та з законодавства, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця, не вбачається, що виникнення права власності на житловий будинок залежало від державної реєстрації цього права.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з положень ст. 1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивачів прав, як спадкоємців першої черги за законом, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами - спадщину, що залишилась після смерті померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які вони прийняли шляхом своєчасної подачі відповідних заяв до нотаріуса, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13,81, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) право власності на частку житлового будинку садибного типу А-1 загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м з відповідною часткою господарських будівель та споруд: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Ж, огорожа №1, колодязь №2, замощення І, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ) право власності на частку житлового будинку садибного типу А-1 загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м з відповідною часткою господарських будівель та споруд: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Ж, огорожа №1, колодязь №2, замощення І, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області С.Г.Пронін