УХВАЛА

18 березня 2025 року

м. Київ

справа № 639/4018/24

провадження № 61-2986ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Держави України в особі Жовтневого районного суду м. Харкова

про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави України

в особі Жовтневого районного суду м. Харкова, Харківської обласної прокуратури, про відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що як викривач звернувся до прокурора Харківської окружної прокуратури з повідомленнями про корупційні кримінальні правопорушення. Однак, в результаті розгляду повідомлень останнього відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були,

тому ОСОБА_2 звернувся із відповідними скаргами до слідчого судді.

У подальшому скарги позивача були розглянуті суддею Жовтневого районного суду та ухвалено рішення, де, на думку заявника, у мотивувальних частинах викладено образливі думки щодо громадської діяльності позивача з викриття корупції,

за таких обставин зазнав сильних душевних страждань.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2024 року

у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі Жовтневого районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2024 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Жовтневого районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди закрито.

У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права танеправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», (судовий збір не справляється за подання клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах).

Проте, посилання заявника на пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» як підставу звільнення від сплати судового збору є помилковим, оскільки предметом судового розгляду у цій справі є відшкодування моральної шкоди а не вирішення клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн (3 028 грн * 0,2 = 605,60 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у касаційній скарзі заявник не зазначає обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець