Дата документу 18.03.2025Справа № 554/2012/20
Провадження № 6/554/33/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави Н.В. Тімошенко,

за участю секретаря судового засідання Тоцької К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про відстрочення сплати заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відстрочення виконання судового наказу від 25.03.2020 року. В заяві зазначає, що судовим наказом від 25.03.2020 року, справа №554/2012/20, стягуються аліменти зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2020 року та продовжувати до досягнення дітьми повноліття. Так, як ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_5 , як зазначено у довідці Октябрського відділу ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції «відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Так само ОСОБА_6 записаний у свідоцтві про народження батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2018 році було прийнято рішення про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_7 про визнання батьківства ОСОБА_1 та згідно з новим свідоцтвом про народження бути ОСОБА_8 . На жаль, свідоцтво з внесеними змінами відсутнє. Батьківство ОСОБА_1 визнав, у зв`язку з тим, що у період з 2005 по 2007 рік мав короткочасні відносини зі ОСОБА_2 . Але так само йому відомо було і про її відносини з ОСОБА_6 , тому під час народження дитини мав сумніви щодо свого батьківства. Та і сама ОСОБА_9 не була впевнена у батьківстві ОСОБА_1 . Коли 2011 року Сторони відновили свої відносини та вирішили зареєструвати шлюб, згодом було прийнято рішення і про визнання батьківства. Але на даний момент ОСОБА_1 переконався, що все таки не являється кровиним батьком ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) та звернувся до суду з позовною заявою про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 розірвано 11.06.2020 рішенням Октябркського районного суду м. Полтави, справа № 554/1753/20.

Представник заявника підтримала заяву, прохала її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

За даних обставин з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника зацікавленої особи, оскільки їх неявка, в силу ст.435 ЦПК України, не перешкоджає цьому.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши вимоги заяви, письмові матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що судовим наказом від 25.03.2020 року, справа №554/2012/20, стягуються аліменти зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2020 року та продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба або приватні виконавці, як органи примусового виконання зобов`язані прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

За змістом ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд,який розглядав справу як суд першої інстанції,може відстрочити або розстрочити виконання рішення,а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках,встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини,що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення,суд також враховує: 1)ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2)щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зазначена процесуальна норма кореспондується з приписами ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» та пов`язує можливість відстрочення виконання рішення у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять це неможливим у певний строк. Вказаний інститут призначений для захисту інтересів боржника.

У п.10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року №14 передбачено, що суд у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). При цьому Верховний Суд України не дає чітких роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці цих обставин.

Вказані обставини хоча й мають місце, однак за їх аналізом та наданням оцінки в розумінні обставин, які б визнали можливість відстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку, що матеріали справи за заявою про відстрочення виконання рішення суду не містять доказів, які б вказували на обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, або такі, які б вказували на скрутне матеріальне становище заявника.

Суд зауважує, що відповідно до вимог СК України, ЦПК України, правові підстави у випадку припинення стягнення аліментів або зміни їх розміру мають значення для зміни правовідносин лише після набрання ними чинності, а тому не можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення, якого вони стосуються.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.351-354, 435, п.15 Перехідних положень ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про відстрочення сплати заборгованості за аліментами - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Тімошенко