Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/350/25
У Х В А Л А

19.03.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Стародуба В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

До Гайворонського районного суду з заявою звернувся ОСОБА_1 про забезпечення позову разом із подачею позовної заяви, в якій просить накласти арешт на грошові активи, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_2 в банках України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. В спірних правовідносинах мають місце ознаки ухилення відповідача від виконання вимог позивача, адже заборгованість відповідача виникла внаслідок того, що він у встановлений строк не повернув одержані грошові кошти, відповідно до розписки від 05.09.2024 р. Зазначає, що на рахунках відповідача в банках України можуть знаходитися грошові кошти і без накладення арешту на рахунки відповідача, може бути істотно ускладнено виконання рішення суду про стягнення з відповідача коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб .

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В статті 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема, в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

За змістом ч. 2 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є заява, у якій повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу стягнення грошових коштів.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_2 у всіх банках України, однак не зазначив конкретної фінансової установи чи банку, в яких відкрито рахунки відповідачем та наявність на вказаних рахунках грошових коштів в межах суми боргу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Заборона відчуження майна (його арешт) є тимчасовим заходом і направлена на збереження обсягу майна, щодо якого наявний спір.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року, справа № 320/3560/18, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову. Зокрема, Верховним Судом зазначено, що суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Суд, враховує ту обставина, що позивачем не конкретизовано, на які саме рахунки, в якій сумі та у яких банківських чи фінансових установах слід накласти арешт, що відповідач такі рахунки дійсно має.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК