Справа № 390/2429/24
Провадження № 2/390/893/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бойко І.А.,

при секретарі Кондратовій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький, в заочному порядку, цивільну справу за позовом Керівника Кропивницької окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають: Національна служба здоров`я України, Кіровоградська обласна рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», до ОСОБА_1 , про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кропивницької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом, в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають: Національна служба здоров`я України, Кіровоградська обласна рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради». В позові просить стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету 20434,08 грн витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , а також 4158,72 грн в дохід місцевого бюджету, в якості відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що за 07.12.2023 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Superb», р.н. НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, в результаті чого пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Потерпілий ОСОБА_2 через дії ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради». Сукупна кількість днів лікування потерпілого становить 8 днів, медичним закладом витрачено кошти на загальну суму 24592,80 грн. При цьому, за рахунок коштів НСЗ (держбюджет) витрачено 20434,08 грн, за рахунок коштів обласного бюджету (оплата комунальних послуг та енергоносіїв) 4158,72 грн. ОСОБА_1 ухвалою суду звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. Позов в межах кримінального судочинства про стягнення із ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого не заявлявся. В добровільному порядку відповідач кошти на лікування потерпілого лікувальному закладу не відшкодував. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача адвокат Захарченко І.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що право на позов про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення виникає у закладу охорони здоров`я, який здійснював лікування потерпілого. Належним позивачем у справі є Кіровоградська обласна рада, оскільки вона є власником майна лікарні, фінансує і контролює діяльність цього лікувального закладу. Національна служба здоров`я України є неналежним позивачем у справі і не наділена правом представляти інтереси держави у даній справі, оскільки не має контрольних повноважень щодо лікарні в частині використання бюджетних коштів. Крім того, представник відповідача зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, тому шкода внаслідок ДТП відшкодовується за рахунок коштів фонду захисту прав потерпілих Моторного (транспортного) страхового бюро України. Обов`язок по відшкодуванню витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого, представник відповідача покладає на МТСБУ, яке він вважає належним відповідачем. Оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, представник відповідача просить відмовити у його задоволенні повністю.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представники Національної служби здоров`я України та Кіровоградської обласної ради кожен окремо подав до суду письмову заяву, в якій позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити та розгляд справи провести без їх участі.

Представник відповідача адвокат Захарченко І.В. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, відзив на позов підтримав, просив відмовити у задовленні позову повністю.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд установив та вбачається з ухвали Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.04.2024 по справі № 404/2860/24, 07.12.2023 близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , рухаючись по проїзній частині просп.Винниченка, зі сторони вул. Нейгауза, в напрямку вул. Вокзальної в м. Кропивницькому, проігнорував вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України. В подальшому, ОСОБА_1 , в ході руху навпроти буд. 1а просп. Винниченка, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», не вибрав безпечну швидкість руху керованого транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати ним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху, проявивши особисту неуважність і безпечність, продовжив рух, та під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, будучи засліпленим світлом фар зустрічного автомобіля, продовжив рух прямо, не надавши переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 , який переходив проїзну частину по пішохідному переходу з права на ліво по ходу його руху, та з необережності допустив наїзд на нього, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.2, 19.3 ПДР України. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми: закритої хребцевої травми, перелому вентрального краю 5-шийного хребця; закритого внутрішньо-суглобового перелому правої суглобової западини правої лопатки з задовільним стоянням уламків; перелому 7 ребра по лопатковій лінії справа, ран голови, саден шкіри обличчя та кистей, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 240 від 26.03.2024 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я строком понад 21 добу.

Вищезазначеною ухвалою суду, яка набрала законної сили 08.05.2024, кримінальне провадження №0003460 внесене до ЄРДР 08.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності через примирення обвинуваченого з потерпілим (а.с.21-22).

З відповіді генерального директора КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» № 3400/02-18/06 від 21.08.2024 вбачається, що в період з 07.12.2023 по 15.12.2023 на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні перебував ОСОБА_2 . Вартість лікування по фактичним витратам, без вартості медикаментів, придбаних хворим за власні кошти, виходячи з вартості одного ліжко-дня, склала: 24592,8 грн (8л/дн х 3074,10 грн.). Вартість одного ліжко-дня у нейрохірургічному відділенні у грудні 2023 складалася із: 1765,43 грн оплата праці, 388,39 грн нарахування на заробітну плату, 87,69 грн предмети, матеріали та оплата послуг (крім комунальних), 286,52 грн медикаменти та перев`язувальні матеріали, 26,23 грн продукти харчування, 519,84 грн - оплата комунальних послуг та енергоносіїв. Лікування ОСОБА_2 здійснювалось за рахунок коштів: обласного бюджету в сумі 4158,72 грн (8 л.дн х 519,84 грн). Кошти НСЗУ в сумі 20434,08 грн (8 л.дн.х 2554,26 грн) (а.с.27).

У відповіді Національної служби здоров`я України № 30340/2-16-24 від 09.09.2024 голова служби повідомила, що між НСЗУ та КНП «КОЛ КОР» у 2023 році укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1421-Е123-Р000 від 06.02.2023. НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. НСЗУ не заперечує проти звернення до суду в інтересах держави органами прокуратури для відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення (а.с.31-33).

У листі № 14222-24 від 04.09.2024 голова Кіровоградської обласної ради повідомив, що відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 у період з 07.12.2023 по 15.12.2023 здійснювалося за рахунок коштів, отриманих він Національної служби охорони здоров`я України, та окремо за рахунок коштів обласного бюджету в частині оплати комунальних послуг. У випадку подання позову на відшкодування витрат на лікування потерпілого обласна рада буде підтримувати позов (а.с.37).

У листах № 51-78-11760 вих-24, № 51-78-11761 вих-24 від 25.10.2024 прокурор повідомив НСЗУ та Кіровоградську обласну раду про представництво інтересів держави в особі уповноважених державних органів НСЗУ та Кіровоградської обласної ради, третя особа КНП «КОЛ КОР» з метою відшкодування витрат із ОСОБА_1 на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 24592,80 грн (а.с.53-62).

З відповіді Моторного (транспортного) бюро України № 1547-25 від 29.01.2025 вбачається, що стосовно ДТП , яка мала місце 07.12.2023 в м.Кропивницький за участю автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , звернень не було. МТСБУ може здійснювати виплату відшкодування шкоди від ДТП власникам автомобілів, на умовах, визначених законом. Якщо лікування потерпілого від ДТП проводилося закладом охорони здоров`я, який отримує кошти за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. У зв`язку з чим у МТСБУ відсутні правові підстави для компенсації витрат КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради».

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наведені в ухвалі Кіровського районного суду м.Кіровограда обставини щодо події, що мала місце 07.12.2023 року за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок яких останній отримав тілесні ушкодження, не потребують повторного встановлення і доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі.

В постанові від 01.02.2024 по справі № 930/497/23 Верховний Суд висловив позицію, згідно якої закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Статтею 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Як встановлено судом витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Згідно п.п. 1.5, 1.9 Статуту КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», затвердженого розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради від 09.08.2023 року № 189-гр підприємство належить до об`єктів комунальної власності та користується майном, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області та закріплене за ним на праві оперативного управління. Засновником підприємства є Кіровоградська обласна рада (а.с. 38-52).

Відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 1 ст. 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджету Автономної Республіки Крим і обласних бюджетів, належать видатки на охорону здоров`я - оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які є об`єктами права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні обласних рад, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення.

Відтак, Кіровоградська обласна рада є належним позивачем у даній справі в частині вимог про відшкодування комунальних послуг та енергоносіїв 4158,72 грн.

Згідно вимог ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» № 2168-VIII від 19 жовтня 2017 року за рахунок Державного бюджету України окремо здійснюється фінансове забезпечення програм громадського здоров`я, заходів боротьби з епідеміями, проведення медико-соціальної експертизи, діяльності, пов`язаної з проведенням судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, та інших програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також для підтримки державних некомерційних підприємств охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, оплати енергоносіїв, підвищення оплати праці медичних працівників та фахівців з реабілітації, крім випадків участі державного некомерційного підприємства в державно-приватному партнерстві, фінансування якого здійснюється відповідно до угод, визначених Законом України Про державно-приватне партнерство.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону № 2168-VIII у межах програми медичних гарантій держава гарантує громадянам, повну оплату за рахунок коштів Державного бюджету України необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, пов`язаних з наданням екстреної медичної допомоги.

Екстрена медична допомога - це термінові дії медичних працівників, спрямовані на порятунок життя та здоров`я людини, яка перебуває у невідкладному стані, спричиненому хворобою чи травмою.

Згідно п.6 Порядку реалізації програми державних гарантій медичного

обслуговування населення у 2023 році, затвердженого постановою КМ України № 1464 від 27 грудня 2022 р. Національна служба здоров`я України в межах програми медичних гарантій укладає договори про надання медичних послуг за програмою медичних гарантій, крім медичних послуг, включених до переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, та медичних послуг, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів інших програм державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Отже, НСЗУ також є належним позивачем у справі, в частині позовних вимог щодо відшкодування тих витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що не включають витрати на оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунального закладу охорони здоров`я, а саме в частині 20434,08 грн.

Заперечення сторони відповідача щодо неналежності відповідачів спростовуються вищенаведеними мотивами. Крім того, суд відхиляє твердження сторони відповідача щодо необхідності відшкодування шкоди на лікування потерпілого від кримінального правопорушення за рахунок МТСБУ, оскільки таке заперечення не ґрунтується на вимогах закону.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, у п.23.1 ст.23, ст.24 визначалося, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від наслідків ДТП вказаним законом не передбачений, а тому такі витрати не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховою компанією або МТСБУ.

Аналогічний висновок міститься також у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1343цс15.

За огляду на викладене, підстави для застосування до даних правовідносин положень Закону № 1961-IV відсутні.

Зважаючи, що прокурор звернувся в інтересах держави, в особі НЗСУ та власника медичного закладу, з метою відшкодування витрат на лікування потерпілого, а не в інтересах самого потерпілого, тому відсутні правові підстави для висновку щодо необхідності стягнення відшкодування таких витрат з МТСБУ.

Таким чином, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

На підставі ст.1206 ЦК України, Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, керуючись

ст.ст. 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Керівника Кропивницької окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають: Національна служба здоров`я України, Кіровоградська обласна рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета пору на стороні позивача Комунальне підприємство «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», до ОСОБА_1 , про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 20434,08 грн, які зарахувати в дохід державного бюджету на рахунок: UA 0026011, отримувач ГУК у м.Києві/Шевченківський р-н/ 24060300.ю код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 4158,72 грн у дохід місцевого бюджету на номер рахунку UA 0011001 в ГУДКСУ у Кіровоградській області , отримувач ГУК у Кіровоградській області, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 1211,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивачі: Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, вул.Є.Чикаленка, 11, м.Кропивницький, поштовий індекс 25006, ;

Національна служба здоров`я України, просп. Степана Бандери, 19, м.Київ, 04073, ;

Кіровоградська обласна рада, площа Героїв Майдану, 1, м.Кропивницький, 25006, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», просп.Університетський, 2/5, м.Кропивницький, 25030, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко