Провадження № 2/947/819/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатних батьків (матері) у розмірі частки всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, до Київського районного суду м.Одеси звернулась ОСОБА_1 .

Позові вимоги мотивовані тим, що вона є людиною похилого віку з поганим станом здоров`я та скрутним матеріальним становищем, а відповідач є її сином, який має змогу приймати участь в її утримання як непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги, що зумовило її звернення до суду з дійсним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 20.12.24 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено у часників справи.

Позивачем у позові зазначено про можливість розгляду справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме в частини стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини зі всіх видів доходу ( заробітку) щомісячно на утримання непрацездатної матері, зазначаючи, що він наразі є платником аліментів на підставі судового наказу Київського районного суду м.Одеси №947/34325/24 та судового наказу Київського районного суду м.Одеси № 947/34689/24. Також представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи встановлено, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 .

Позивач перебувала в шлюбі з батьком Відповідача - ОСОБА_3 до 29 липня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу актовий запис №562 серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської Ради.

В новому шлюбі Позивач взяла прізвище чоловіка, ОСОБА_4 .

25 квітня 2009 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу актовий запис № 60 серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області. Після розірвання другого шлюбу Позивач залишила прізвище ОСОБА_5 .

Позивач має скрутне фінансове становище.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №90 від 15.07.2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Позивач не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту, про що наявна довідка про отримання (неотримання) допомоги Додаток 10 №775 від 21.06.2024 року.

31.10.2024 ОСОБА_1 потрапила до медичної установи на стаціонарне лікування, де було встановлено повний діагноз з ускладненнями, а саме остеопороз із патологічним переломом у постменопаузі, множинні локалізації, остеохондрозом хребта та шийного відділу, первинний генералізований (остео) артроз.

У виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8880 вказані лікувальні та трудові рекомендації, а саме: обмеження фізичних навантажень, уникнення різких рухів та профілактика падінь.

Для лікування ОСОБА_1 має, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8880, використовувати ліки вказані в п.8. Лікування довготривале та включає в себе багато препаратів.

Через травму та пенсійний вік Позивач не має джерел доходів та не може самостійно забезпечувати себе.

Отже, встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком та наявністю захворювань, відсутністю джерел доходів та скрутного матеріального становища потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів заявлений позивачем, з наступних підстав.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з відзиву матеріальний стан ОСОБА_2 змінився, оскільки на утриманні ОСОБА_2 перебувають його малолітні діти.

Так Київським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_6 по справі №947/34325/24 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто з 24.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до судового наказу по справі №947/34689/24, виданого Київським районним судом міста Одеси, ОСОБА_2 сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно на дитину від першого шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 виданим «05» березня 2011 року. Від першого шлюбу Позивач має дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим повторно Київським відділом державної Міністерства юстиції (м.Одеса) «15» серпня 2024 року.

Враховуючи вищевказане, з Відповідача сумарно стягується 50% частки заробітку (доходу) на аліменти на двох дітей.

Частина З статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Тотожна норма закріплена в ст.128 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Отже, з заробітку (доходу) ОСОБА_2 стягується аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника на сина ОСОБА_10 та аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника на сина ОСОБА_9 , що сумарно становить 50% заробітку (доходу) боржника, тому відповідно до норм законодавства з ОСОБА_9 може бути стягнуто на утримання ОСОБА_1 не більше 20% заробітку (доходу) боржника.

На думку Відповідача дані обставини є підставою для зменшення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання непрацездатних батьків, та присудження стягнення з Відповідача на утримання Позивача у розмірі 20% заробітку (доходу) боржника, оскільки з Відповідача й так вже стягується 50% від доходів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

На момент розгляду цієї справи як зазначає позивач отриманий нею дохід є таким, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивачки та того, що вона мешкає сама, суд допускає витрати позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Разом з тим, позивачка не надала доказів на підтвердження розміру її доходу, надавши докази витрат на лікування.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, а також враховуючи наявність у відповідача інших осіб, що перебувають на утриманні (ст. 180 СК України), суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22.11.24 року (дати подання позову) - довічно, у зв`язку з чим вказана позовна заява в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 1, 79, 175, 202, 205 Сімейного Кодексу України, статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення з 22.11.2024 і довічно.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03.03.25.

Суддя В. О. Луняченко