КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 759/10832/20

провадження номер: 22-ц/824/5307/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Стащука Володимира Анатолійовича на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року у складі судді Горбенко Н.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал Зулейха Фаатівна, про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., про визнання договору дарування недійсним - відмовлено.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Масленнікова Т.М., задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 05 березня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Вісімнадцятої київської нотаріальної контори Коновал З.Ф. за реєстровим номером 2-917. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стащук В.А., залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року залишено без змін.

07 листопада 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що у червні 2024 року ОСОБА_2 дізналась про те, що 22 листопада 2023 року старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Святошинський ВДВС) Каплуновською М.О. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1, у якому вона має статус боржника. Вказувала, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа №759/10832/20 від 10 листопада 2023 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн 00 коп., також стягнуто виконавчий збір у сумі 700 грн 00 коп. Зазначала, що оскільки вона мала статус боржника, у зв`язку з чим могли бути арештовані її карткові рахунки, то вона сплатила дану заборгованість.

Вказувала, що на підставі постанови Київського апеляційного суду та постанови Верховного Суду у справі №759/10832/20, її позовні вимоги були задоволені, а тому вважала, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, повинні бути покладені на відповідача.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила у порядку повороту виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти у розмірі 7 000 грн 00 коп., виконавчий збір у розмірі 700 грн 00 коп. та витрати на виконавче провадження у розмірі 200 грн 00 коп.

Одночасно із заявою про поворот виконання рішення суду ОСОБА_2 подала клопотання, в якому просила поновити строк для звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року у справі №759/10832/22.

12 листопада 2024 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року у справі №759/10832/22.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 про поворот рішення суду у межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., про визнання договору дарування недійсним - задоволено.

Допущено поворот виконання додаткового рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року у справі 759/10832/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., про визнання договору дарування недійсним.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку повороту виконання рішення суду грошові кошти у сумі 7 000 грн 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку повороту виконання рішення суду виконавчий збір у розмірі 700 грн 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку повороту виконання рішення суду витрати на виконавче провадження у розмірі 200 грн 00 коп.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду від 11 серпня 2023 року, то додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року також втратило свою силу разом із основним рішенням. Зважаючи на те, що представник ОСОБА_2 за довіреністю Балабан С.А. здійснив оплату на користь Святошинського ВДВС у розмірі 7 900 грн 00 коп. із призначенням платежу «Сплата по ВП НОМЕР_1, Без ПДВ, Балабан Сергій Анатолійович …», тобто повністю погасив заборгованість у виконавчому провадженні НОМЕР_1, яка виникла на підставі додаткового рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року, яке втратило свою силу через скасування рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року, то суд дійшов висновку, що заява про поворот виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Стащук В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено відповідно до ч.5 ст. 270 ЦПК України. У той же час аналіз ст.ст. 270, 352, 356, 357 ЦПК України не дає підстав для висновку про те, що процесуальним законом не передбачена можливість оскарження в одній апеляційній скарзі одночасно двох процесуальних документів: рішення суду і додаткового рішення суду, ухвалених судом першої інстанції в одній справі.

Наголошує, що позивачка ОСОБА_2 не оскаржувала в апеляційному порядку, як разом з основним рішенням, так і окремо від основного рішення суду, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року про стягнення з неї витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп. Тому це додаткове рішення суду від 27 жовтня 2022 року набрало законної сили 29 листопада 2022 року й було виконане.

На думку скаржника, не оскарживши додаткове рішення суду, позивачка недотрималась судової процедури апеляційного оскарження додаткового рішення, що виключає можливість застосування повороту виконання цього судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усувають недоліки основного судового рішення і не може змінити суті основного рішення суду. Вказує, що оскільки у даній справі основне судове рішення скасовано, то і додаткове судове рішення також піддягає скасуванню з обов`язковим поверненням сплачених коштів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Сторони в судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року об 11 год 30 хв. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені апеляційним судом завчасно, належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується наявними у справі доказами, причини неявки суду не повідомили.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Стащук В.А., представник ОСОБА_2 - адвокат Масленнікова Т.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., повідомлялися судом шляхом направлення 18 лютого 2025 року судових повісток до Електронного кабінету кожного із них, і ці повістки того ж дня були доставлені їм, що підтверджується звітами про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Крім того, 03 березня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Балабан С.А. в приміщенні Київського апеляційного суду під розписку отримав копію апеляційної скарги та судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року об 11 год 30 хв.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомлялась судом шляхом направлення судової повістки на наявні в матеріалах справи адреси їх місця проживання. 05 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду повернувся конверт із судовою повісткою, направленою ОСОБА_2 на її поштову адресу: АДРЕСА_1 , з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». 11 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду повернувся конверт із судовою повісткою, направленою ОСОБА_1 на її поштову адресу: АДРЕСА_3 , з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку (пункт 1); день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи (пункт 2); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3).

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч.5 ст.130 ЦПК України).

За таких обставин учасники справи вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.

06 березня 2025 року ОСОБА_2 через канцелярію Київського апеляційного суду подала заяву, в якій просить розглядати справу 11 березня 2025 року без її участі.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., про визнання договору дарування недійсним - відмовлено.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 05 березня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Вісімнадцятої київської нотаріальної контори Коновал З.Ф. за реєстровим номером 2-917. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року залишено без змін.

22 листопада 2023 року старший державний виконавець Святошинського ВДВС прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 (далі - ВП) на підставі виконавчого листа №759/10832/20, виданого судом 10 листопада 2023 року, про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Святошинського ВДВС про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22 листопада 2023 року у межах ВП НОМЕР_1 з ОСОБА_2 стягнуто витрати виконавчого провадження у загальному розмірі 200 грн 00 коп.

28 червня 2024 року постановою старшого державного виконавця Святошинського ВДВС про закінчення виконавчого провадження у межах ВП НОМЕР_1 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №759/10832/20, виданого судом 10 листопада 2023 року, закінчено.

З долученої до заяви про поворот виконання рішення квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 27 червня 2024 року вбачається, що, платник Балабан С.А. здійснив платіж на користь Святошинського ВДВС у розмірі 7 900 грн 00 коп. із призначенням платежу «Сплата по ВП№НОМЕР_1, Без ПДВ, Балабан Сергій Анатолійович …».

Відповідно до довіреності від 10 листопада 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. за №3081, №3082, ОСОБА_2 уповноважила Балабана С.А. , бути її представником в усіх органах державної влади.

Указані обставини підтверджуються навивними у справі доказами та сторонами не заперечуються.

07 листопада 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про поворот виконання додаткового рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп., в ході примусового виконання якого ОСОБА_2 сплачено витрати на виконавче провадження у сумі 200 грн 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (ч.5 ст.444 ЦПК України).

У відповідності до ч.9 ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №569/15646/16-ц дійшла висновку, що за своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч. 6 ст. 444 ЦПК України).

Установлено, що постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 .

Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року залишено без змін.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі №904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) зазначено, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21.

З цих підстав Велика Палата Верховного Суду у справі №904/8884/21 вирішила, що оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови апеляційного суду, то додаткову постанову цього апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року також слід скасувати.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону, правові висновки Верховного Судута встановлені обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду від 11 серпня 2023 року, то додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року також втратило свою силу разом із основним рішенням. Відтак, зважаючи на те, що представник ОСОБА_2 сплатив кошти за цим додатковим рішенням, яке втратило свою силу через скасування рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року, то заява про поворот виконання рішення суду підлягає задоволенню.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку повороту виконання рішення суду грошові кошти у сумі 7 000 грн 00 коп., виконавчий збір у розмірі 700 грн 00 коп., а також витрати на виконавче провадження у розмірі 200 грн 00 коп.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_2 не оскаржувала додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року в апеляційному порядку, а тому це рішення набрало законної сили та було виконане, що, на думку скаржника, виключає можливість застосування повороту виконання цього судового рішення, зводяться до незгоди та переоцінки правильних висновків суду першої інстанції, які полягають у тому, що згідно усталеної практики Верховного Суду, у разі скасування рішення суду у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу і така правова ситуація допускає передбачений ст.444 ЦПК України механізм повороту виконання рішення суду (див. постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року в справі № 522/4382/21 (провадження № 61-679св23) та ухвалу Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 727/3144/22 (провадження № 61-12549св22)).

Колегія суддів вважає, що обставини та доводи, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Датою постанови апеляційного суду є дата складення повного її тексту, оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч.5 ст.268 ЦПК України, якою передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стащука Володимира Анатолійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: