ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3387/25 Справа № 185/8035/24 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Кошара О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Повалій Олени Василівни, Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 з 17 вересня 2001 року по 31 грудня 2002 року; з 11 березня 2003 року по 09 липня 2004 року; з 18 липня 2005 року по 26 грудня 2019 року працював у різних структурних підрозділах ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Відповідно до п.4 Акту форми Н-1/П розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався 26 грудня 2019 року о 16 год. 20 хв. - нещасний випадок стався за наступних обставин: 26 грудня 2019 року у 2-гу зміну заступник начальника дільниці підготовчих робіт №1 ОСОБА_3 видав наряд ланці робітників дільниці ПР-1 у складі 1-го машиніста гірничих виїмкових машин, 4-х прохідників та 2-х гірників підземних на виконання робіт з приведення робочих місць у стан згідно правил безпеки, проведення 2,1 п.м. виробки 132 збірного штреку комбайном RH-160, встановлення анкерного кріплення, обслуговування комбайну RH-160, стрічкового перевантажувача ЛП-600, компресорної установки УКВШ-5/7, обслуговування канатно-ґрунтової дороги КНД-3, вивантаження гірничої маси з вагонеток ВДК-2,5 та на зачищення гірничої маси біля пунктів перевантаження на 132 збірному штреку та конвеєрному ходку блоку №3. Інструктаж щодо заходів безпеки при виконанні робіт, провів гірничий майстер дільниці ПР-1 ОСОБА_4 , який керував роботами в зміні. Приблизно о 14 год. 15 хв. робітники прибули на нижній приймальний майданчик 132 збірного штреку та побачили, що біля пункту перевантаження гірничої маси з 132 збірного штреку на конвеєрний ходок блоку №3 знаходиться состав, що складається із восьми вагонеток ВДК-2,5, три з яких були завантажені гірничою масою, одного вагона що використовувався у якості транспортного візка, також біля пульту керування КНД-3 знаходилася спеціальна площадка, яка була завантажена елементами металокріплення КШПУ-17,7. МГВМ ОСОБА_5 разом з прохідниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направились у забій для виконання наряду з проведення та кріплення 2,1 п.м. 132 збірного штреку. Гірник підземний ОСОБА_9 , згідно виданого наряду, залишився біля пункту перевантаження гірничої маси на 132 збірному штреку, а гірник підземний ОСОБА_10 опустився на конвеєрний ходок блоку №3 для зачищення гірничої біля пункту перевантаження гірничої маси зі 132 збірного штреку. Прохідник ОСОБА_2 , якому був виданий наряд на управління канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3, розташувався біля пульту керування канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3. Робітники розвантажили три вагонетки ВДК-2,5, що були біля пункту перевантаження гірничої маси, після чого ОСОБА_2 причепив спеціальну площадку, завантажену елементами металокріплення КШПУ-17,7, ймовірно металевим ланцюгом, який був зафіксований відрізком анкеру, до останньої порожньої вагонетки ВДК-2,5 та керуючі канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3 почав транспортувати состав до забою. Приблизно о 15 год. 00 хв., состав з порожніх вагонеток ВДК-2,5 та спеціальної площадки був доставлений у забій 132 збірного штреку. Прохідники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вивантажили зі спеціальної площадки декілька комплектів арочного металокріплення КШПУ-17,7, прохідник ОСОБА_8 разом з МГВМ ОСОБА_5 у цей час займались доставкою у забій дерев`яного затягування та сітки-затягування. Біля 15 год. 30 хв. робітники розпочали з проведення виробки комбайном RH160. Біля 16 год. 15 хв. партія з вагонеток ВДК-2,5 була завантажена гірничою масою. Прохідник ОСОБА_8 , який був відповідальний за відправку завантажених вагонеток ВДК-2,5 із забою 132 збірного штреку, провів огляд вагонеток та спеціальної площадки з завантаженим металокріпленням, після чого подав сигнали ОСОБА_2 на відправку составу із забою. Близько 16 год. 17 хв., ОСОБА_2 , почувши сигнали, увімкнув канатнонадґрунтову дорогу КНД-3 та почав доставляти состав до місця вивантаження гірничої маси. О 16 год. 20 хв. гірник підземний ОСОБА_9 , який знаходився біля пульта керування КНД-3, почув сторонній звук та відскочив у бік до борту виробки, гірник підземний ОСОБА_10 , який у цей час знаходився за пристроєм керування електроприводом ЕМДВ-132, теж почув сторонній звук та удар, при цьому пройшов звуковий сигнал, і канатно-надґрунтова дорога КНД-3 зупинилась. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 побачили, що спеціальна площадка, завантажена елементами металокріплення КШПУ-17,7 стоїть боком на двох колесах біля рейкового шляху, при цьому елементи металокріплення знаходяться на пульту керування канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3, а ОСОБА_2 знаходиться під елементами металокріплення біля борту виробки, при цьому він не подавав ознак життя. ОСОБА_9 по телефону повідомив ланкового ОСОБА_6 , який негайно направився до місця події. ОСОБА_6 побачивши, що відбулося негайно повідомив про нещасний випадок гірничого майстра ОСОБА_4 , начальника дільниці ПР-1 ОСОБА_11 та гірничого диспетчера шахти. О 16 год. 25 хв. гірничий диспетчер, згідно вимог п.18, р.3 гл.ІV "Правил безпеки у вугільних шахтах", викликав реанімаційно-протишокову групу 8-ого воєнізованого гірничорятувального загону (ВГРЗ). О 18 год. 05 хв. лікар-реаніматолог 8-ого ВГРЗ спустився в шахту. О 2 год. 50 хв. лікар-реаніматолог 8-ого ВГРЗ, після огляду постраждалого, констатував смерть ОСОБА_2 . Обстеживши місце нещасного випадку, опитавши свідків, вивчивши технічну та технологічну документацію, комісія з`ясувала: на нижньому приймальному майданчику 132 збірного штреку для відправки у забій був сформований рухомий состав з 9-ти порожніх вагонеток ВДК-2,5 та спеціальної площадки з елементами металокріплення КШПУ-17,7, при цьому состав, всупереч технології, був сформований без встановлення вагонетки ВГ-3,3 перед спеціальною площадкою, без уловлювача, також згідно висновкам комісії, спеціальна площадка з елементами металокріплення була зчеплена з вагонеткою ВДК-2,5 за допомогою ланцюга скребкового конвеєру, який був зафіксований відрізком анкеру; прохідник ОСОБА_8 , який був відповідальний за відправку составу з забою 132 збірного штреку на нижній приймальний майданчик, після завантаження вагонеток ВДК-2,5 гірничою масою та огляду составу, не звернув увагу, що рухомий состав доставлений з порушеннями, відправив його на нижній приймальний майданчик; ланковий прохідників ОСОБА_6 , який вивантажував елементи арочного кріплення зі спеціальної площадки, бачив, що состав сформований в порушення технології введення робіт, але не надав команду прохіднику ОСОБА_8 на зупинення робіт з відкатки; майстер гірничий дільниці підготовчих робіт №1 ОСОБА_4 , який здійснював керівництво роботами у 2-гу зміну 26 грудня 2019 року, не проконтролював безпечне ведення робіт з доставки матеріалів у забій 132 збірного штреку, також допустив експлуатацію канатно-надґрунтової дороги КНД-3 з порушенням технології кріплення запобіжного бар`єру на нижній приймальній площадці 132 збірного штреку (запобіжний бар`єр закріплений до верхнього сегменту арочного кріплення за допомогою скоби М-24, а не двотаврової балки; начальник дільниці підготовчих робіт №1 ОСОБА_11 не забезпечив належний контроль за якістю підготовки робочих місць і дотримання заходів безпеки при виконанні наряду в зміні. Відповідно до п.7 висновком комісії встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_2 вважати пов`язаним з виробництвом. Тобто, відповідач не створив таких умов праці, в яких чоловік позивача міг би виконувати покладені на нього обов`язки безпечно, внаслідок чого ОСОБА_2 загинув під час виконання роботи на робочому місці. Позивач вказує, втративши свого чоловіка, рідну людину, опору в житті, батька їх двох маленьких дітей, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у її житті, яка втратила турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь у якості відшкодування моральної шкоди, завданою смертю чоловіка на виробництві, суму грошових коштів у розмірі 600 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 200 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті чоловіка на виробництві з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 2000 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Повалій О.В. просить рішення суду від 23 грудня 2024 року змінити в частині стягнення з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, стягнувши з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 600 000 грн., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" просить рішення суду від 23 грудня 2024 року скасувати в частині стягнення з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого отриманими травмами під час виробництва, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності отриманих травм на виробництві і причинного зв`язку між смертю і отриманими травмами на виробництві, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі перебували з 27 січня 2006 року (а.с.15).

ОСОБА_2 з 17 вересня 2001 року по 31 грудня 2002 року; з 11 березня 2003 року по 09 липня 2004 року; з 18 липня 2005 року по 26 грудня 2019 року працював у різних структурних підрозділах ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (а.с.7, 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.16).

Встановлено, 26 грудня 2019 року з ОСОБА_2 під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок із смертельним наслідком, про що складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П від 29 січня 2020 року (а.с.9-13).

Відповідно до п.4 Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку форми Н-1/П від 29 січня 2020 року, що стався 26 грудня 2019 року о 16 год. 20 хв. вбачається, нещасний випадок стався за наступних обставин: 26 грудня 2019 року у 2-гу зміну заступник начальника дільниці підготовчих робіт №1 ОСОБА_3 видав наряд ланці робітників дільниці ПР-1 у складі 1-го машиніста гірничих виїмкових машин, 4-х прохідників та 2-х гірників підземних на виконання робіт з приведення робочих місць у стан згідно правил безпеки, проведення 2,1 п.м. виробки 132 збірного штреку комбайном RH-160, встановлення анкерного кріплення, обслуговування комбайну RH-160, стрічкового перевантажувача ЛП-600, компресорної установки УКВШ-5/7, обслуговування канатно-ґрунтової дороги КНД-3, вивантаження гірничої маси з вагонеток ВДК-2,5 та на зачищення гірничої маси біля пунктів перевантаження на 132 збірному штреку та конвеєрному ходку блоку №3. Інструктаж щодо заходів безпеки при виконанні робіт, провів гірничий майстер дільниці ПР-1 ОСОБА_4 , який керував роботами в зміні. Приблизно о 14 год. 15 хв. робітники прибули на нижній приймальний майданчик 132 збірного штреку та побачили, що біля пункту перевантаження гірничої маси з 132 збірного штреку на конвеєрний ходок блоку №3 знаходиться состав, що складається із восьми вагонеток ВДК-2,5, три з яких були завантажені гірничою масою, одного вагона що використовувався у якості транспортного візка, також біля пульту керування КНД-3 знаходилася спеціальна площадка, яка була завантажена елементами металокріплення КШПУ-17,7. МГВМ ОСОБА_5 разом з прохідниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направились у забій для виконання наряду з проведення та кріплення 2,1 п.м. 132 збірного штреку. Гірник підземний ОСОБА_9 , згідно виданого наряду, залишився біля пункту перевантаження гірничої маси на 132 збірному штреку, а гірник підземний ОСОБА_10 опустився на конвеєрний ходок блоку №3 для зачищення гірничої біля пункту перевантаження гірничої маси зі 132 збірного штреку. Прохідник ОСОБА_2 , якому був виданий наряд на управління канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3, розташувався біля пульту керування канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3. Робітники розвантажили три вагонетки ВДК-2,5, що були біля пункту перевантаження гірничої маси, після чого ОСОБА_2 причепив спеціальну площадку, завантажену елементами металокріплення КШПУ-17,7, ймовірно металевим ланцюгом, який був зафіксований відрізком анкеру, до останньої порожньої вагонетки ВДК-2,5 та керуючі канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3 почав транспортувати состав до забою. Приблизно о 15 год. 00 хв., состав з порожніх вагонеток ВДК-2,5 та спеціальної площадки був доставлений у забій 132 збірного штреку. Прохідники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вивантажили зі спеціальної площадки декілька комплектів арочного металокріплення КШПУ-17,7, прохідник ОСОБА_8 разом з МГВМ ОСОБА_5 у цей час займались доставкою у забій дерев`яного затягування та сітки-затягування. Біля 15 год. 30 хв. робітники розпочали з проведення виробки комбайном RH160. Біля 16 год. 15 хв. партія з вагонеток ВДК-2,5 була завантажена гірничою масою. Прохідник ОСОБА_8 , який був відповідальний за відправку завантажених вагонеток ВДК-2,5 із забою 132 збірного штреку, провів огляд вагонеток та спеціальної площадки з завантаженим металокріпленням, після чого подав сигнали ОСОБА_2 на відправку составу із забою. Близько 16 год. 17 хв., ОСОБА_2 , почувши сигнали, увімкнув канатнонадґрунтову дорогу КНД-3 та почав доставляти состав до місця вивантаження гірничої маси. О 16 год. 20 хв. гірник підземний ОСОБА_9 , який знаходився біля пульта керування КНД-3, почув сторонній звук та відскочив у бік до борту виробки, гірник підземний ОСОБА_10 , який у цей час знаходився за пристроєм керування електроприводом ЕМДВ-132, теж почув сторонній звук та удар, при цьому пройшов звуковий сигнал, і канатно-надґрунтова дорога КНД-3 зупинилась. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 побачили, що спеціальна площадка, завантажена елементами металокріплення КШПУ-17,7 стоїть боком на двох колесах біля рейкового шляху, при цьому елементи металокріплення знаходяться на пульту керування канатно-надґрунтовою дорогою КНД-3, а ОСОБА_2 знаходиться під елементами металокріплення біля борту виробки, при цьому він не подавав ознак життя.

ОСОБА_9 по телефону повідомив ланкового ОСОБА_6 , який негайно направився до місця події. ОСОБА_6 побачивши, що відбулося негайно повідомив про нещасний випадок гірничого майстра ОСОБА_4 , начальника дільниці ПР-1 ОСОБА_11 та гірничого диспетчера шахти. О 16 год. 25 хв. гірничий диспетчер, згідно вимог п.18, р.3 гл.ІV "Правил безпеки у вугільних шахтах", викликав реанімаційно-протишокову групу 8-ого воєнізованого гірничорятувального загону (ВГРЗ). О 18 год. 05 хв. лікар-реаніматолог 8-ого ВГРЗ спустився в шахту. О 2 год. 50 хв. лікар-реаніматолог 8-ого ВГРЗ, після огляду постраждалого, констатував смерть ОСОБА_2 . Обстеживши місце нещасного випадку, опитавши свідків, вивчивши технічну та технологічну документацію, комісія з`ясувала: на нижньому приймальному майданчику 132 збірного штреку для відправки у забій був сформований рухомий состав з 9-ти порожніх вагонеток ВДК-2,5 та спеціальної площадки з елементами металокріплення КШПУ-17,7, при цьому состав, всупереч технології, був сформований без встановлення вагонетки ВГ-3,3 перед спеціальною площадкою, без уловлювача, також згідно висновкам комісії, спеціальна площадка з елементами металокріплення була зчеплена з вагонеткою ВДК-2,5 за допомогою ланцюга скребкового конвеєру, який був зафіксований відрізком анкеру; прохідник ОСОБА_8 , який був відповідальний за відправку составу з забою 132 збірного штреку на нижній приймальний майданчик, після завантаження вагонеток ВДК-2,5 гірничою масою та огляду составу, не звернув увагу, що рухомий состав доставлений з порушеннями, відправив його на нижній приймальний майданчик; ланковий прохідників ОСОБА_6 , який вивантажував елементи арочного кріплення зі спеціальної площадки, бачив, що состав сформований в порушення технології введення робіт, але не надав команду прохіднику ОСОБА_8 на зупинення робіт з відкатки; майстер гірничий дільниці підготовчих робіт №1 ОСОБА_4 , який здійснював керівництво роботами у 2-гу зміну 26 грудня 2019 року, не проконтролював безпечне ведення робіт з доставки матеріалів у забій 132 збірного штреку, також допустив експлуатацію канатно-надґрунтової дороги КНД-3 з порушенням технології кріплення запобіжного бар`єру на нижній приймальній площадці 132 збірного штреку (запобіжний бар`єр закріплений до верхнього сегменту арочного кріплення за допомогою скоби М-24, а не двотаврової балки; начальник дільниці підготовчих робіт №1 ОСОБА_11 не забезпечив належний контроль за якістю підготовки робочих місць і дотримання заходів безпеки при виконанні наряду в зміні.

Відповідно до п.5 вказаного акту причиною настання нещасного випадку встановлено - порушення технологічного процесу та порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов`язків.

Відповідно до п. 7 вказаного акту висновком комісії встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_2 вважати пов`язаним з виробництвом.

У п.8 зазначеного акту комісією також встановлено серед винних осіб, та осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, серед інших вказаний і померлий ОСОБА_2 .

Отже, смерть ОСОБА_2 настала в результаті нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, що підтверджується зазначеними вище дказами.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , яка є дружиною загиблого на виробництві ОСОБА_2 , має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із встановленням причинного зв`язку смерті її чоловіка та отриманими ушкодженнями на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, а також з істотності вимушених змін у життєвих стосунках позивачки, її переживань та страждань, пов`язаних із втратою близької людини - чоловіка.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 у зв`язку із втратою чоловіка ОСОБА_2 , завдає позивачу душевних та психологічних страждань, позивач позбавлена можливості спілкуватися з чолвоіком близькою людиною, відчувати його турботу, любов, підтримку, що тягне за собою порушення його нормальних життєвих зв`язків та докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2022 року у справі №686/13188/21 вказав, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи при рівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20).

Таким чином, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду як компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя у розмірі 200 000 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та не приведе до безпідставного збагачення.

Однак, вирішуючи питання стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо її стягнення з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", який набрав чинності 23 травня 2020 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або у розмірі, визначеному законом.

У попередній редакції зазначена норма права передбачала, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Тобто з 23 травня 2020 року пункт «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом».

Граматичне та системне тлумачення зазначеного пункту ПК України у чинній редакції дозволяє зробити висновок, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: 1) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; 2) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю; 3) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, як до 23 травня 2020 року, так після цієї дати чинним податковим законодавством передбачено, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`ю не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. (Постанова Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 598/438/21)

Таким чином, стягнута за рішенням суду з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 моральна шкода, як компенсація перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя у розмірі 200 000 грн., має бути стягнута без відрахуванням податків на інших обов"язкових платежів.

Посилання ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" в апеляційній скарзі на відсутність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди є безпідставними та спростовуються наявним в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у більшому розмірі матеріалами справи не підтверджуються.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційні скарги слід задовольнити частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2024 року змінити, стягнувши з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві 200 000 грн. без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Повалій Олени Василівни, Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві - змінити, стягнувши з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві 200 000 грн. без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 18 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 19 березня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова