Справа № 314/3046/24
Провадження № 2-др/314/4/25
19.03.2025 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Свідунович Н.М.,
секретар судового засідання Печонкіна В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, подану в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини
За положеннями ч. 3, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, дана заява розглядається без виклику сторін та інших учасників справи.
Дослідивши і проаналізувавши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, а також матеріали цивільної справи № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.03.2025 задоволено позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
При ухваленні по справі рішення суду від 10.03.2025 судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, однак подаючи позовну заяву адвокат Ключенкова Х.В. подала заяву про продовження строку надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідні докази подані у визначені строки, а саме 12.03.2025 одночасно із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 24.03.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Ключенковою Х.В. укладено договір № 197 про надання правової допомоги. Додатковою угодою № 1 від 23.03.2024 до договору про надання правової допомоги № 197 від 24.03.2023 сторони погодили продовження дії договору про надання правової допомоги № 197 від 24.03.2023 на тих самих умовах до 24.03.2025. На виконання вказаного договору адвокатом Ключенковою Х.В. видано ордер на представлення інтересів ОСОБА_1 у Вільнянському районному суді Запорізької області та інших судових органах.
Як вбачається з акту № 1 наданих послуг від 01.07.2024, на виконання умов договору про надання правової допомоги № 197 від 24.03.2023 адвокат надав, а клієнт прийняв послуги у вигляді складання та відправлення позовної заяви про визначення місця проживання дитини до Вільнянського районного суду Запорізької області 4 години на загальну суму 8000,00 грн. Згідно з довідкою № 1 від 01.07.2024 адвокатом отримана оплата за надання послуги у вигляді складання та відправлення позовної заяви про визначення місця проживання дитини до Вільнянського районного суду Запорізької області у сумі 8000,00 грн.
Згідно акту № 2 наданих послуг від 08.01.2025, на виконання умов договору про надання правової допомоги № 197 від 24.03.2023 адвокат надав, а клієнт прийняв послуги у вигляді участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду у справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини на загальну суму 2000,00 грн. Згідно з довідкою № 2 від 08.01.2025 адвокатом отримана оплата за надання послуги у вигляді участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду у справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини у сумі 2000,00 грн.
Згідно акту № 3 наданих послуг від 21.02.2025, на виконання умов договору про надання правової допомоги № 197 від 24.03.2023 адвокат надав, а клієнт прийняв послуги у вигляді участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду у справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини на загальну суму 2000,00 грн. Згідно з довідкою № 3 від 21.02.2025 адвокатом отримана оплата за надання послуги у вигляді участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду у справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини у сумі 2000,00 грн.
Згідно акту № 4 наданих послуг від 10.03.2025, на виконання умов договору про надання правової допомоги № 197 від 24.03.2023 адвокат надав, а клієнт прийняв послуги у вигляді участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду у справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини на загальну суму 2000,00 грн. Згідно з довідкою № 4 від 10.03.2025 адвокатом отримана оплата за надання послуги у вигляді участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду у справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини у сумі 2000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
За змістом ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
За приписами п. 4 ст. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Також за ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (п. 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1-3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18.
Таким чином, оскільки суд при прийнятті рішення по справі не вирішив питання про стягнення витрат позивача на правничу допомогу, то такий недолік підлягає усуненню шляхом прийняття додаткового рішення.
Заперечень щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, а також клопотань про зменшення розміру цих витрат до суду не надходило.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим заяву про стягнення судових витрат слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, подану в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 314/3046/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини, задовольнити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Суддя Н. М. Свідунович