Номер провадження: 22-з/813/18/25
Справа № 522/9536/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
25.02.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Континент Нерухомість адвоката Боргана Валентина Володимировича
про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу
у справі за апеляційними скаргами Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю Континент Нерухомість
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року
у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Контент Нерухомість, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Юридичний департамент Одеської міської ради (в особі управління державної реєстрації) про визнання правочинів недійсними, скасування рішень державних реєстраторів, усунення перешкод у користуванні та визнання права власності,
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року позов Одеської міської ради задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 18 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 №3329 частково недійсним, а саме в частині переходу до відповідача ОСОБА_3 права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв.м. Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2019 року №48748316 частково, а саме в частині реєстрації за відповідачем ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв.м. Визнано недійсним правочин щодо передачі ОСОБА_2 ТОВ «Контент Нерухомість» об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,6 кв.м., який оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна від 15 червня 2020 року серія та номер: 1767, 1768 частково, а саме в частині переходу до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Контент Нерухомість» права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв.м. Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 червня 2020 року №52727932 частково, а саме в частині реєстрації за відповідачем ТОВ «Контент Нерухомість» права власності на нежитлове приміщення загальною площею 29,5 кв.м. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року апеляційні скарги Одеської міської ради та ТОВ Континент Нерухомість задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року у частині задоволення позовних вимог Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ Контент Нерухомість, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Юридичний департамент Одеської міської ради (в особі управління державної реєстрації) про визнання правочинів недійсними, скасування рішень державних реєстраторів, усунення перешкод у користуванні та визнання права власності скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ Контент Нерухомість, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Юридичний департамент Одеської міської ради (в особі управління державної реєстрації) про визнання правочинів недійсними, скасування рішень державних реєстраторів, усунення перешкод у користуванні та визнання права власності.

В іншій частині оскаржуване рішення суду змінено, викладено його мотивувальну частину, в редакції цієї постанови.

13 серпня 2024 року ТОВ «Континент Нерухомість», в інтересах якого діє адвокат Бороган В.В. звернулось із заявою про ухвалення додаткової постанови у якій просить стягнути ОМР за рахунок розпорядника бюджетних коштів ВК ОМР, на його користь витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 14 886 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн, посилаючись на вимоги ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України та фактичне понесення скаржником відповідних судових витрат.

До заяви долучено копії: договору про надання правничої допомоги від 11 липня 2023 року та акту виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 11 липня 2023 року від 12 серпня 2024.

25 лютого 2025 року Одеська міська рада направила до апеляційного суду заперечення проти задоволення заяви ТОВ «Континент Нерухомість» про ухвалення додаткової постанови, у якій зазначає, що наданий адвокатом адвокат Бороган В.В. розрахунок судових витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним із предметом позову. Позивач також зазначає, що ВК ОМР є окремою юридичною особою, яке невідповідає за зобов`язаннями ОМР.

За ч. ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду вказаної заяви повідомлені належним чином, що відповідно до вказаної вище норми не перешкоджає розгляду заяви ТОВ «Континент Нерухомість»

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 1, ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як убачається з матеріалів спавши, звертаючись до суду із апеляційною скаргою ТОВ «Континент Нерухомість» сплатило 14 886 грн судового збору, витрати на який, зважаючи відмову у задоволенні позовних вимог належить покласти на позивача у справі ОМР.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу у цій справі, апеляційний суд виходить з такого.

Як убачається із постанови Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року, апеляційний суд ухвалив нове судове рішення у цій справі, при цьому не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених скаржниками у цій справі, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, зважаючи на те, що за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача ТОВ «Континент Нерухомість», а при подачі заяви останнім було дотримано визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України строки, колегія суддів вважає є підстави для покладення на позивача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану ТОВ «Континент Нерухомість» адвокатом Бороган В.В. на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися у ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

Два підходи до порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), передбачені статтею 30 Закону про адвокатуру, відрізняються у наступному - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті іншою стороною в порядку компенсації сплаченого адвокату гонорару, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.

Колегія суддів, виходячи зі змісту п, п. 2.1,4 Договору про надання правничої допомоги від 11 липня 2023 року винагороди адвоката за надання юридичних послуг у справі №522/9536/22 розмірі 30 000 грн, у розміні наведених положень національного законодавства та висновків Верховного, є фіксованим розміром гонорару.

Водночас, у акті виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 11 липня 2023 року від 12 серпня 2024 (далі акт) визначено, що у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 договору про надання правничої допомоги від 11.07.2023, адвокатським бюро виконані, а клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів, вивчення сталої судової практики в подібних правовідносинах, формування правової позиції, підготовка формування правової позиції, підготовка апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року у цивільній справі №522/9536/22.

Всього за виконану роботу клієнт, протягом 30 календарних днів після підписання цього акту зобов`язується сплатити адвокатському бюро винагороду у розмірі 30 000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі №922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18).

Згідно правової позиції Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої, Верховний Суд визначив в якості належних та допустимих доказів розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); · витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); ·докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України)

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Тож, ураховуючи заяву ОМР про не співмірність розміру заявлених ТОВ «Континент Нерухомість» витрат на правову допомогу із складністю справи та зважаючи на те, що за наслідками апеляційного перегляду справи, доводи якими обґрунтовувалася апеляційна скарга ТОВ «Континент Нерухомість» апеляційним судом не були взяті до уваги, а підставою для скасування оскаржуваного рішення суду та відмовити у задоволенні вказаного вище позову стало обрання позивачем неналежного способу захисту, апеляційний суд виснує про відсутність підстав для відшкодування, як витрати на професійну правничу допомогу витрат на вивчення сталої судової практики в подібних правовідносинах, підготовку та формування правової позиції, підготовку апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року у цивільній справі №522/9536/22, оскільки вказані роботи, не відповідають критерію реальності (дійсної необхідності).

Щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу у вигляді усної консультації та вивчення документів, зважаючи на предмет позову та ціну позову, типовість обставин справи, щодо яких існує стабільна судова практика реальними, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для сторони, виходячи із принципу співмірності, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з ОМР на користь ТОВ «Континент Нерухомість» витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

Стягнення ж вказаних вище витрат у повному розмірі, який заявлений відповідачем з огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає матиме надмірний характер.

Крім того, колегія суддів погоджується із зауваженнями позивача про те, що Одеська міська рада () та Виконавчий комітет Одеської міської ради () є різними, самостійними юридичними особами - суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, тож виснує про безпідставність стягнення понесених ТОВ «Континент Нерухомість» у судві апеляційної інстанції судових витрат з рахунку ВК ОМР.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної вище заяви ТОВ «Континент Нерухомість» в інтересах якого діє представник-адвокат Бороган В.В., стягнення з ОМР судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 14 886 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 381 ЦПК України

постановив:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Континент Нерухомість адвоката Боргана Валентина Володимировича задовольнити частково.

Стягнути з Одеської міської ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Континент Нерухомість () судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 14 886 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Додаткова постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст додаткової постанови складено 28 лютого 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.А. Коновалова

М.В. Назарова