справа № 752/290/24 головуючий у суді І інстанції Кордюкова Ж.І.
провадження № 22-ц/824/5022/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до суду з позовом та просило стягнути на його користь вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 61 874,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем електроенергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». 16 лютого 2023 року за адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача було виявлено порушення Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що відповідає 8.4.2 ПРРЕЕ самовільне підключення електроустановок до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом від клем поверхової магістралі 2х6 м.м2 алюміній до автоматів навантаження квартири АДРЕСА_2 , відкритим способом, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала». На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення № 220424 від 16 лютого 2023 року. Акт підписали представники енергопостачальника та ОСОБА_2 . Таким чином, у відповідності до зазначених вимог ПРРЕЕ, 13 квітня 2023 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушень № 220424 від 16 лютого 2023 року. На засідання комісії споживач не з`явився. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПРРЕЕ за період з 16 серпня 2022 року по 15 лютого 2023 року (дату усунення порушення), відповідно п. 8.4.13 та за формулою (№8) визначеного главою 8.4 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії. Нарахована сума склала 61 874,34 грн.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року позов ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що відповідач не єдиний власник вказаної квартири де нібито обліковується така заборгованість. Є ще інший співвласник - ОСОБА_3 . Про те, що є ще інший співвласник позивачу було відомо, адже при перепідписанні договору на надання електричної енергії відповідачем були надані вказані правоустановчі документи та їх копії. Також, вказує, що в рішенні суду йдеться, що 13 квітня 2023 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 220424 від 16 лютого 2023 року та відповідач на нього не з`явилася. Листом від 07 березня 2023 року № 3/01/5/Н-7102 відповідачу, ОСОБА_1 , запропоновано прибути на засідання комісії з розгляду актів порушень, з розгляду Акту №АП 220424, яке має відбутися 13 квітня 2023 року о 13:00 год. Проте, судом не враховано того факту, що відповідачу взагалі було невідомо про вказане засідання, ніякі повідомлення та листи про це відповідач не отримувала та в отриманні наступних не розписувалася.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», що підтверджується Витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09 грудня 2022 року № 79.

Відповідно до Акту про порушення № АП 220424 від 16 лютого 2023 року за адресою відповідача представниками позивача було виявлено порушення п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає 8.4.2 ПРРЕЕ самовільне підключення електроустановок до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом від клем поверхової магістралі 2х6 м.м2 алюміній до автоматів навантаження квартири 80, відкритим способом, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. До вказаного акту додано фотознімки з фотофіксацією порушення.

Вказаний акт про порушення підписаний представниками позивача та містить підпис ОСОБА_2 , який зазначив, що не має зауважень до складеного акту.

Листом від 07 березня 2023 року № 3/01/5/Н-7102 ОСОБА_1 запропоновано прибути на засідання комісії з розгляду акту про порушення № АП 220424, яке має відбутися 13 квітня 2023 року о 13:00 год.

13 квітня 2023 року відбулось засідання комісії з розгляду зазначеного акту, на якому було прийнято рішення, що акт про порушення ПРРЕЕ № АП 220424 від 16 лютого 2023 року підлягає розрахунку відповідно до п. 8.4.13 ПРРЕЕ за формулою 8 ПРРЕЕ за період з 16 серпня 2022 року по 15 лютого 2023 року, та відповідно до розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, - борг споживача склав 61 874,34 грн.

18 квітня 2023 року ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» листом № 3/01/5/К-11681 повідомило відповідача про прийняте Комісією рішення та розмір заборгованості, яка становить 61 874,34 грн., яку необхідно сплатити.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог. Щодо вимог зарахувати вартість не облікованої електричної енергії на розрахунковий рахунок позивача, зазначений у позові, суд відмовляє в цій частині, оскільки ч.5 ст. 265 ЦК України не передбачено зазначення таких відомостей в резолютивній частині рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначена відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

За ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема:

- недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (п. 2);

- крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (п. 4);

- несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики (п. 18).

Згідно з п. 8.6 договору у разі порушення розрахункового обліку з вини споживача споживач сплачує Оператору системи розподілу вартість необлікованої електроенергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 8.9 договору у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною та/або порушень ПРРЕЕ, ККОЕЕ, КСР, Кодексу системи передачі, Закону України «Про ринок електричної енергії» та інших нормативно-правових актів, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акту свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

Разом з тим, п. 8.2.5. ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У відповідності до умов договору, п. 8.2.5 ПРРЕЕ 16 лютого 2023 року уповноваженими представниками позивача за участю особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки - за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (особу якого було встановлено, про що зазначено в акті), були зафіксовані порушення п.п. 2.1.3, 2.3.2, 2.3.3, 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановок до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом від клем поверхової магістралі 2х6 мм2 алюміній до автоматів навантаження квартири АДРЕСА_2 , відкритим способом, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала.

Порушення було зафіксовано представниками позивача в акті про порушення № 220424 від 16 лютого 2023 року. ОСОБА_2 , який допустив представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки акт про порушення підписав в день складання.

Відповідно до першого, десятого абзаців п.п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Згідно з п. 8.6 договору у разі порушення розрахункового обліку з вини споживача споживач сплачує оператору системи розподілу вартість необлікованої електроенергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Зміст положення ч. 4 ст. 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом першої інстанції в рішенні вірно встановлено, що відповідач, як власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено порушення зафіксоване актом про порушення № 220424 від 16 лютого 2023 року, має нести відповідальність за самовільне підключення та безоблікове споживання електричної енергії відповідно до умов договору та положень ПРРЕЕ.

Щодо доводів відповідача про те, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що відповідач не є єдиним власником вказаної квартири, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 175ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Позивач, як особа, яка вважає, що її права порушено, є ініціатором судового процесу, самостійно визначає особу, яка, на його думку, повинна відповідати за порушення його прав, та має право подати до суду клопотання про залучення співвідповідача, реалізувала своє процесуальне право, заявивши в передбачений законом строк клопотання про залучення співвідповідача.

До апеляційної скарги відповідачем надано нові докази, а саме копію договору дарування квартири, копію свідоцтва про спадщину, копія заяви співвласників квартири, копію відповіді на заяву, копію рахунку на оплату комунальних послуг.

Вказані докази не подавались до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 127 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з викладеного, оскільки розгляд справи на підставі доказів, які не надавалися до суду першої інстанції, суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства, відповідачем не надано доказів неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї, не заявлено клопотання про поновлення строку для подання доказів та про приєднання їх до справи, апеляційний суд не вбачає підстав для прийняття нових доказів та надання їм оцінки.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, судом повно з`ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, вірно застосовані норми матеріального права не допущено порушення норм процесуального права, які б могли бути підставою до скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.