Справа №521/1192/24
Провадження №2/521/347/25
06 березня 2025 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, звернення стягнення на предмет іпотеки,
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулось до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить:
- Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1992-н від 03 жовтня 2007 року, яка станом на 05.01.2024 складає 770083,25 грн., з яких:
- заборгованість за основним боргом (кредитом) 642915,44 грн.;
- проценти за користування кредитом 127062,49 грн.;
- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з січня 2021 по лютий 2022 76,69 грн.;
- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за період з 04.01.2021 по 23.02.2022 28,63 грн.;
Позов обґрунтований такими обставинами.
Між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , 03 жовтня 2007 року укладено договір про іпотечний кредит № 1992-н.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 2000000,00 (два мільйони) гривень, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати і повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 жовтня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. за реєстровим номером 1283. Предметом іпотеки, відповідно до 1.2. Іпотечного договору є:
-домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 214,8 кв. м., житловою площею 102,0 кв. м., яке належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. 03.10.2007 року за реєстровим № 1281, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 03.10.2007 року за номером 2392690;
Також, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 жовтня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 1, відповідно до п. 1.1. якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником Зобов`язання за кредитним договором № 1992-н від 03.10.2007, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.
АТ «Ощадбанк» виконало свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договором розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 05.01.2024 складає 770083,25 грн., з яких:
- заборгованість за основним боргом (кредитом) 642915,44 грн.;
- проценти за користування кредитом 127062,49 грн.;
- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з січня 2021 по лютий 2022 76,69 грн.;
- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за період з 04.01.2021 по 23.02.2022 28,63 грн.
Керуючись пунктом 3.4. кредитного договору та пунктом 5.3. іпотечного договору, 26.10.2023 АТ «Ощадбанк» направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту. Враховуючи п. 2.3. договору поруки, 26.10.2023 АТ «Ощадбанк» направлено на адресу ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення. Вказані вимоги залишились без виконання.
Таким чином, у зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору та утворенням заборгованості, банк змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» в ході розгляду справи позов підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечувала.
ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив не подавав.
ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання повідомлялась відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності та відзив на позовну заяву не подавала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та відповідачами не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (відповідно по змін затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 502 від 06.04.2011 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261»змінено тип відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк» на Публічне акціонерне товариство. Постановою Кабінету Міністрів України № 568 від 05.06.2019 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10.07.2019 року, змінено тип Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з Публічного на Приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 , 03 жовтня 2007 року укладено Договір про іпотечний кредит № 1992-н.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати і повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надається на строк 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше «03» жовтня 2027 року, на придбання земельної ділянки з розташованим на ній будинком загальною площею 241,8 кв. м. за договором купівлі-продажу № 1281/82 від 03.10.2007, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 жовтня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. за реєстровим номером 1283.
Предметом іпотеки, відповідно до 1.2. іпотечного договору є:
-домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 214,8 кв. м., житловою площею 102,0 кв. м., яке належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. 03.10.2007 року за реєстровим № 1281, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 03.10.2007 року за номером 2392690;
Також, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03 жовтня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 1, відповідно до п. 1.1. якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 1992-н від 03.10.2007, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.
Відповідно до п. 3.4. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником та або поручителем будь-яких зобов`язань за іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку:
-затримання сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом понад 2 календарних місяців;
-незгоди позичальника з пропозицією банку про зміну процентної ставки за користування кредитом та/або не підписання ним відповідних додаткових угод згідно умов цього договору;
-використання кредиту не за цільовим призначенням;
-виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що позичальник не виконає свої зобов`язання по цьому договору;
-втрати предметом іпотеки ліквідності, позбавлення позичальника прав на отримання предмету іпотеки у власність або права власності на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору, виникнення обставин, що унеможливлюють звернення стягнення на предмет іпотеки;
-неподання позичальником, на вимогу банку даних, що стосуються його фінансового стану;
-в разі порушення позичальником умов іпотечного договору, в тому числі в разі несплати страхових платежів, порушення умов зберігання предмету іпотеки, що призвело до пошкодження, знищення та витрати його вартості, що обумовлена іпотечним договором.
Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку.
Відповідно до п. п. 4.2.1-4.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, більше ніж на 2 місяця, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.
Згідно п. п. 4.3.1-4.3.3 кредитного договору - позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором. Повернути кредит в сумі 2 000 000 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. У разі порушення умов цього договору та/або іпотечного договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначитиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду.
Відповідно до п. 4.3.5 кредитного договору позичальник зобов`язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору.
Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на період за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення.
Пунктом 2, 2.3., 2.4., 2.7. договору поруки, передбачено, що у разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору боржником не буде сплачено платіж кредитору, боржник та/або кредитор зобов`язується повідомляти поручителя про прострочення платежу. Поручитель зобов`язується протягом п`яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника виплатити несплачену боржником суму кредитору. У випадку неналежного виконання зобов`язань за цим договором поручитель надає згоду на розкриття банком інформації щодо його діяльності та фінансового стану, яка стала відомою банку у процесі обслуговування боржника в обсязі, необхідному для захисту інтересів банку та стягнення заборгованості.
Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.4. договору поруки, поручитель відповідає по зобов`язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Цим поручитель та боржник підтверджують, що всі зобов`язання, представлені в цьому договорі, є дійсними на день укладання цього договору.
Відповідно до п. п. 3.1.1. 3.1.5. іпотечного договору, іпотекодержатель має право у разі порушення основного зобов`язання іпотекодавця в строк, встановлений кредитним договором, задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки в межах його вартості переважно перед іншими кредиторами. У випадку невиконання зобов`язань іпотекодавця, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, основної суми боргу, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання, витрат та збитків, передбачених ст. 7 Закону України «Про іпотеку». Задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки щодо відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, при необхідності витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов цього договору. Вимагати від іпотекодавця дострокового виконання основного зобов`язання до настання строку, передбаченого кредитним договором у випадках, зазначених у розділі 5 цього договору, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його у відповідності з умовами цього договору і чинного законодавства України.
Пунктом 5.2. іпотечного договору, передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору та/або умов цього договору.
Відповідно до пункту 5.5. іпотечного договору - звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя та вибір способу задоволення вимог належить іпотекодержателю. При зверненні стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, реалізація предмета іпотеки провадиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «Ощадбанк» виконало свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договором розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 05 січня 2024 складає 770 083, 25 грн., з яких:
- заборгованість за основним боргом (кредитом) 642915,44 грн;
- проценти за користування кредитом 127062,49 грн;
- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з січня 2021 по лютий 2022 76,69 грн;
- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за період з 04.01.2021 по 23.02.2022 28,63 грн.
Вказана вимога отримана позичальником 30 жовтня 2023 року, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Згідно роздруківки відстеження поштового відправлення з сайту Укрпошти, вбачається, що вимога не була вручена поручителю у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання).
Згідно з положеннями ст. ст. 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Тобто законодавцем передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки, як один із способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 27.06.2018 року по справі № 308/1870/13-ц зробив висновок: «Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня».
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Оскільки відповідачі не виконали взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми кредиту та оплати процентів за договором про іпотечний кредит № 1992-н від 03 жовтня 2007 року, додатковим договором №1 до договору про іпотечний кредит від 03 жовтня 2007 року № 1992-н від 27 жовтня 2011 року, договором поруки №1 до кредитного договору № 1992-н від 03 жовтня 2007 року, то позивач має право звернути стягнення на майно, яке належить ОСОБА_1 , що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 03 жовтня 2007 року і реалізувати його для погашення зобов`язань у порядку, встановленому умовами іпотечного договору згідно з чинним законодавством.
Крім того, задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» суд вважає необхідним також зазначити таке.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти на день ухвалення рішення.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».
Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Отже, суд дійшов висновку, що зазначені норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону України «Про іпотеку», а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період, та надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.
Тобто, зупинення положень Закону України «Про іпотеку» в частині реалізації предмета іпотеки є фактично відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак такі положення не передбачають втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє реалізацію предмета іпотеки шляхом продажу на електронних аукціонах.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 22 червня 2022 року № 296/7213/15.
Враховуючи, що нерухоме майно належить фізичній особі, нерухоме майно передано в іпотеку за іпотечним кредитом, зобов`язання виникло за договором, який укладений до 17 березня 2022 року, а також після 17 березня 2022 року до договору не вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій, тому слід зупинити виконання рішення суду на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що судовий збір по справі складає 11 551,25 гривень, який сплачено позивачем при зверненні до суду. В враховуючи процент задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмір у розмірі 1 1551,25 гривень по 5775,63 гривень з кожного.
Керуючись Законом України «Про Іпотеку», ст. ст. 525, 625, 1045, 553, 554, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
- заборгованість за основним боргом (кредитом) 642915,44 грн.;
- проценти за користування кредитом 127062,49 грн.;
- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з січня 2021 року по лютий 2022 року 76,69 грн.;
- 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за період з 04.01.2021 року по 23.02.2022 року 28,63 грн.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит № 1992-н від 03 жовтня 2007 року, яка станом на 05.01.2024 року складає 770 083,25 грн. (сімсот сімдесят тисяч вісімдесят три гривні 25 коп.), з яких: - заборгованість за основним боргом (кредитом) 642915,44 грн.; - проценти за користування кредитом 127062,49 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з січня 2021 року по лютий 2022 року 76,69 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за період з 04.01.2021 року по 23.02.2022 року 28,63 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:
- домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 214,8 кв. м., житловою площею 102,0 кв. м., яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. 03.10.2007 року за реєстровим № 1281, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 03.10.2007 року за номером 2392690;
шляхом продажу на електронних аукціонах (торгах) у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.
Відстрочити виконання рішення суду у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя: Ю.В. Тополева