17.03.2025 Справа № 756/2843/24
Провадження № 2/756/280/25
Унікальний № 756/2843/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Приходько К.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представниці відповідача Семеняки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди, в якому просив зобов`язати АТ «Райффайзен Банк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні грошовими коштами у розмірі 2 928 923,92 грн., які належать позивачу, шляхом негайного розблокування його рахунків та стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що банк неправомірно прийняв рішення про відмову у проведенні фінансової операції, присвоїв неприйнятно високий рівень обслуговування (НВР) та з 01.02.2024 відмовився від підтримання ділових відносин з Позивачем, про що повідомив останнього листом від 01.02.2024.

Не погоджуючись з правомірністю відмови Банку від підтримання ділових відносин Позивач і звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні 01.10.2024 було прийнято відмову позивача від частини позовних вимог, а саме щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами у розмірі 2 928 923,92 грн. шляхом негайного розблокування його рахунків. Провадження в цій частині було закрито ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання. Позивач наполягав на розгляді і задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні що відбулося 27.02.2025 позивач наполягав на стягненні моральної шкоди, яка спричинена йому тим, що банк після присвоєння йому неприйнятно високого ризику не повідомив його про те, що він має право отримати свої кошти і в який спосіб, ця інформація стала йому відома лише під час судового засідання влітку 2024 року, після чого він звернувся до банку і отримав кошти.

Представниця відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що обслуговування рахунків Позивача здійснювалось на підставі підписаних 09.07.2021 між Банком та Позивачем Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №CMDPI-1617120; Заяви про відкриття та ведення Карткового рахунку № НОМЕР_1 на підставі якої відкрито картковий рахунок IBAN НОМЕР_2 (СКР НОМЕР_1 ) в дол. США та випущено платіжні картки (додана до позову); Заяви-Договору про відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_1 на підставі якого відкрито картковий рахунок № IBAN НОМЕР_3 (СКР НОМЕР_4 ) у національній валюті та випущено платіжні картки.

Пунктом 1 заяви про акцепт визначено, що Клієнт прийняв (акцептував) Публічну пропозицію Банка про надання Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені на Сайті Банку www.raiffeisen.ua (далі - Правила).

Клієнт безумовно визнав, що Публічна пропозиція, ця Заява про акцепт, Правила, Тарифи, Заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин Сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу.

Договір банківського обслуговування (далі - Договір) укладається шляхом приєднання та є укладеним з дати підписання Клієнтом цієї Заяви про акцепт. Всі терміни в цій Заяві про акцепт вживаються в значеннях, що наведені в Правилах, а якщо вони Правилами не визначені, то вони вживаються у розумінні відповідно до законодавства України або звичаїв ділового обороту.

Пунктом 3 Заяви про акцепт встановлено, Клієнт підтвердив, що ознайомлений та згоден з Правилами та Тарифами, що є чинними на дату підписання цієї Заяви про акцепт та розміщені на Сайті Банку та усвідомлює свої зобов`язання в подальшому ознайомлюватися із змінами до них на Сайті Банку.

Станом на дату припинення правовідносин між Банком та Клієнтом (01.02.2024) діяли ПРАВИЛА БАНКІВСЬКОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ ФІЗИЧНИХ ОСІБ В АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (далі - Правила), розміщені на сайті Банку за посиланням: https://raiffeisen.ua/storage/files/27122023-rules.pdf (редакція, яка діяла з 27.12.2023 року до 25.02.2024).

Згідно з пп. 4.1, 4.2 Статті 4 Розділу 1 Правил Банк має право витребувати, а Клієнт зобов`язаний надавати на вимогу Банку інформацію та документи відповідно до вимог законодавства України, умов Договору, внутрішніх документів Банку з питань Фінансового моніторингу, у тому числі вимог FATCA та/або вимог CRS. Протягом дії Договору Клієнт зобов`язався надавати Банку інформацію та документи для здійснення належної перевірки Клієнта, змісту його діяльності та фінансового стану, Податкового статусу, суті, змісту та підстав здійснення відповідних операцій та іншу інформацію чи документи відповідно до вимог законодавства України та внутрішніх документів Банку.

Клієнт зобов`язаний розкривати Банку інформацію про зв`язки Клієнта із державами, що здійснюють збройну агресію проти України в порядку та за формою, визначеною Банком (далі - Зв`язки з державами-агресорами).

Згідно п. 4.2.1. Статті 4 Розділу 1 Правил Клієнт має надавати документи та інформацію, а також іншу інформацію/документи на запит Банку, необхідні для здійснення Банком моніторингу ділових відносин/фінансових операцій, зокрема підтвердження відповідності фінансової операції Клієнта його доходу, соціальному стану, підтвердження джерел коштів, пов`язаних із здійсненими по Рахунках Клієнта в Банку фінансовими операціями, з`ясування зв`язків з державами-агресорами, підтвердження податкового статусу.

Відповідно до п. 4.3. Статті 4 Розділу 1 Правил: У випадку невиконання Клієнтом передбачених пунктом 4.2. Статті 4 Розділу 1 вимог, зокрема у разі ненадання Клієнтом Банку документів/відомостей для актуалізації даних, не надання необхідних документів, щодо розкриття змісту його діяльності та фінансового стану, джерел походження коштів, суті, змісту та підстав здійснення відповідних операцій, з`ясування зв`язків з державами-агресорами, підтвердження Податкового статусу Банк має право відмовитися від надання Послуг, зокрема, від підписання Заяв, надання доступу в Систему «Райффайзен Онлайн», проведення операції(ій) по Рахункам Клієнта, надання всіх чи окремих Послуг в Системі «Райффайзен Онлайн», а також призупинити (тимчасово) всі або окремі операції по ним та/або здійснити Блокування ПК, відмовити в обслуговуванні Клієнту та/або закрити Рахунок/Рахунки.

Згідно п. 9.1. Статті 9 Розділу 1 Правил: Банк має право відмовитися від надання Послуг, зокрема, від проведення операції(ій) по Рахункам Клієнта, надання всіх чи окремих Послуг в Системі «Райффайзен Онлайн», а також призупинити (тимчасово) всі або окремі операції по ним та/або здійснити Блокування ПК, відмовити в обслуговуванні Клієнту та/або закрити Рахунок/Рахунки у наступних випадках: 9.1.3. проведення Клієнтом та/або за Рахунками Клієнта Забороненої (Заборонених) операції(ій) чи операції(ій), які містять ознаки таких, що підлягають Фінансовому моніторингу , 9.1.5. присвоєння Клієнту неприйнятно високого ризику на підставах, визначених законодавством України та нормативними документами Банку.

Відповідно до п. 9.2 Статті 9 Розділу 1 Правил: Якщо Клієнт здійснює операцію, що містить ознаки Забороненої операції або такої, що підлягає Фінансовому моніторингу, Банк на власний розсуд має право: - відмовитися від проведення операції Клієнта, у тому числі повернути Клієнту Розрахунковий документ/платіжну інструкцію (та грошові кошти на Рахунок Клієнта, якщо їх було списано за такою операцією); або - зупинити проведення такої операції на строк, визначений законодавством України

Згідно п.п 2.3.1 пункту 2.3. Розділу 2 статті 2 Правил у разі припинення ділових відносин з будь-яких підстав, залишок коштів без будь-яких обмежень суми на Рахунку може бути перерахований на рахунок Клієнта, який відкритий в іншому банку, згідно наданих Клієнтом реквізитів, за умови відсутності обмежень, передбачених законодавством України.

Отже, підписанням Заяви про акцепт Позивач погодився на умови банківського обслуговування запропоновані Банком, а також погодився на те, що в разі невиконання ним вимог Банку щодо надання документів, а також, у разі присвоєння НВР Банк має право відмовити в обслуговуванні Клієнту та у підтриманні ділових відносин з ним.

Також підписанням Заяви про акцепт Позивач підтвердив, що він ознайомлений з Правилами та зобов`язався самостійно ознайомлюватися із змінами до Правил, відповідно він зобов`язаний був ознайомитися і з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3. Розділу 2 статті 2 Правил, яким передбачено, що у разі припинення ділових відносин з будь-яких підстав, залишок коштів без будь-яких обмежень суми на Рахунку може бути перерахований на рахунок Клієнта, який відкритий в іншому банку, згідно наданих Клієнтом реквізитів, за умови відсутності обмежень, передбачених законодавством України.

Відтак посилання позивача на те, що він не був поінформований про можливість безперешкодного отримання коштів з своїх рахунків у банку після присвоєння неприйнятно високого ризику не може бути прийнятий судом до уваги.

Також, судом встановлено що у діях банку відсутні порушення під час встановлення позивачу неприйнятно високого ризику, що також виключає можливість стягнення моральної шкоди.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України ««Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 361- IX від 06.12.2019, банк є суб`єктом первинного фінансового моніторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону про запобігання, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Відповідно до ч. 2. ст. 7 Закону № 361-IX, застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно ч. 4 та 5 ст. 8 Закону № 361-IX Банк зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями).

Відповідно до п. 2, 3 ст. 11 Закону № 361-IX, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати кожен із заходів належної перевірки*. Обсяг дій при здійсненні кожного із заходів належної перевірки визначається суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням ризик-профілю клієнта, зокрема рівня ризику, мети ділових відносин, суми здійснюваних операцій, регулярності або тривалості ділових відносин. Належна перевірка здійснюється в разі наявності підозри; виникнення сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних клієнта.

Відповідно до ч. 7. ст. 11 Закону № 361-IX cуб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону № 361-IX, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у обслуговуванні, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

При встановленні ділових відносин з Банком (09.07.2021) Позивач зазначив, що він є громадянином Ізраїлю, надав паспорт громадянина Ізраїлю та вказав, що країною постійного проживання є Україна. В Опитувальнику від 11.09.2023 Клієнт також вказав, що він є громадянином Ізраїлю, ніде не працює, джерелами погодження коштів є заощадження /дохід від продажу нерухомості.

14.09.2023 на рахунок Позивача IBAN НОМЕР_2 по SWIFT-переказу було зараховано кошти у сумі 39 968,00 дол. США які надійшли з власного рахунку Позивача у Банку Ізраїля. Відповідно до застосованого в Банку ризик-орієнтованого підходу, зарахування коштів в обсязі еквівалентному до 1,5 млн грн здійснюється без проведення додаткової перевірки, тому кошти були зараховані на рахунок.

02.01.2024 Клієнт звернувся до Банку для зняття готівкових коштів.

У судовому засіданні не було встановлено, яку саме суму коштів хотів зняти позивач. Представниця відповідача посилалась на те, що запит був про зняття коштів у сумі 34 000 доларів США, позивач посилався на те, що бажав зняти суму менше 100 000 грн, однак доказів того чи іншого суду не представлено.

Відповідно до пункту 6.4. статті 6 розділу 2 Правил: Банк здійснює видачу Клієнту готівкових коштів з Рахунків через касу Банку в сумі, яка перевищує або дорівнює 400 000 (чотириста тисяч) гривень за умови надання Банку Клієнтом належним чином заповненого Опитувальника на внесення/зняття готівки та документального підтвердження джерел походження коштів, які заплановано отримати готівкою із дотриманням вимог Постанови НБУ № 18 про можливість зняття коштів у сумі що не перевищує еквівалент 100 000 грн в день.

На запит Банку від 01.01.2024 за № 81-23/22034 Клієнт надав Опитувальник на зняття готівки та копію договору купівлі-продажу квартири у м.Москва РФ у 2020 році на суму 16 млн рос. рублів (еквівалент 197,8 тис дол США станом на дату продажу) та виписку з Israel Discount Bank LTD (банк Ізраїлю).

Подання позивачем цього Опитувальника суд визнає як обставину, яка підтверджує його згоду з діями Банку щодо його витребування та документального підтвердження джерел походження коштів, які заплановано отримати готівкою і за таких обставин, застосовуючи баланс вирогідностей виснує, що позивачем було заявлено вимогу про зняття коштів у розмірі понад 100 000 грн, що відповідає позиції відповідача.

При аналізі отриманого від Позивача договору купівлі-продажу квартири встановлено, що ОСОБА_1 має паспорт НОМЕР_5 , виданий Отделением №2 ОУФМС России по Курской области в ЦАО гор. Курска, код отделения 460-004 24.12.2008.

Оскільки у Банку була відсутня інформація про те, що Позивач має також громадянство РФ, для спростування або підтвердження цього факту та для встановлення податкової резидентності, Банком 09.01.2024 було направлено Позивачу відповідний запит. У відповідь Клієнт надав пояснення про відсутність у нього громадянства РФ, та податкової резидентності інших країн, окрім України. Інформацію про подальше використання отриманої готівки та документального підтвердження відсутності громадянства РФ не було надано.

Після аналізу наданих Клієнтом документів, на електронну пошту Клієнта було направлено додатковий запит для отримання документального підтвердження відсутності громадянства та податкової резидентності РФ, оскільки у відкритих джерелах була наявна інформація, що суперечить даним, отриманим від Клієнта.

У зв`язку з ненаданням Позивачем до Банку документів, які б спростували наявність у нього громадянства РФ, Банком у відповідності до вимог чинного законодавства з питань фінансового моніторингу та згідно внутрішніх документів Банку було прийнято рішення про відмову у проведенні фінансової операції (зняття готівкових коштів), присвоєно Позивачу неприйнятно високого рівня обслуговування (НВР) та з 01.02.2024 відмовлено в підтриманні ділових відносин, про що повідомлено листом від 01.02.2024.

Зазначене рішення було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства з питань фінансового моніторингу та згідно внутрішніх документів Банку.

Внутрішнім нормативними документами Банку з питань фінансового моніторингу є Програма ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів, затверджена Постановою Правління №П-3/3 від 09.01.2018 (із наступними змінами, далі - Програма ідентифікації), Програма управління ризиками фінансового моніторингу, затверджена Постановою Правління Банку № П-197/1 від 29.12.2023 (із наступними змінами, далі - Програма управління ризиками), а також Технологічна карта про порядок дій при виявленні підозрілих фінансових операцій та/або діяльності клієнта затверджена Постановою Правління №71/ 2 від 25.06.2021 (із наступними змінами, далі - Технологічна карта), і ряд інших документів.

Пунктом 2.5 Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів визначено, що Працівник відділення/Банку має право відмовити Клієнту у підтриманні ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведенні фінансової операції у разі встановлення Клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки (чи переоцінки) ризику. Порядок відмови в обслуговуванні Клієнтів, в тому числі порядок встановлення неприйнятно високого ризику Клієнту та дії Працівника відділення/Банку у зв`язку із встановленням клієнту неприйнятно високого ризику передбачені в пункті 26 цієї Програми.

Пунктом 26 Програми ідентифікації передбачено, що Банк як суб`єкт первинного фінансового моніторингу забезпечує функціонування та розвиток системи ПВК/ФТ відповідно до вимог Закону про запобігання, Закону про банки, ПП НБУ № 65, нормативних документів Банку. Працівники Відділення/ Банку зобов`язані забезпечувати здійснення НПК (належна перевірка Клієнта) під час виконання своїх посадових обов`язків відповідно до вимог цієї Програми, інших нормативних документів Банку та вимог законодавства України.

Пунктом 26.3 Програми передбачено, що неприйнятно високий ризик ділових відносин (НВР) стосовно клієнтів встановлюється у порядку, передбаченому в Програмі управління ризиками фінансового моніторингу, у разі наявності одного з наступних критеріїв для визначення Неприйнятно високого ризику, зокрема: 26.3.5. У разі встановлення, що діяльність клієнта прямо або опосередковано пов`язана з державою-агресором.

Аналогічні норми містяться у пункті 6.8 Програми управління ризиками фінансового моніторингу, яким передбачено, що Банк не здійснює підтримання ділових відносин з клієнтами, діяльність яких прямо або опосередковано пов`язана з державою-агресором (РФ/РБ).

Відповідно до п.6 Технологічної карти підстави та порядок встановлення НВР, у тому числі порядок повідомлення клієнтів про встановлений їм НВР, визначений у п. 26 Додатку 24 та Додатку 31 до Програми Ідентифікації. Рішення про встановлення НВР та/або припинення ділових відносин може бути зазначено в Обґрунтованому висновку (SAR) або оформлено у вигляді розпорядження.

За результатами здійснення перевірки, відповідальним підрозділом Банку з питань фінансового моніторингу було складено Обґрунтований висновок щодо сформованої підозри 178-5/379 Підозріла операція Код 510 від 01.02.2024 та прийнято рішення про відмову у проведенні готівкової операції, відмову у проведенні операції з готівкою на суму 34 000, 00 дол. США та у підтриманні ділових відносин шляхом припинення виконання видаткових операцій, ініційованих клієнтом за ст.15 п.1 абзац 3 (встановлення НВР).

12.02.2024 до Банку від Клієнта надійшла заява-вимога про усунення перешкод у користуванні й розпорядженні грошовими коштами та про розблокування рахунку (додана до позову). 14.02.204 на вказане звернення Банком надана відповідь (вих.№ 81-27-5/341) якою Позивача було повідомлено про обставини, що слугували підставою для відмови у підтриманні з ним ділових відносин. Дана відповідь була відправлена Банком на адресу Позивача 22.02.2024, однак цей лист не був отриманий Клієнтом та повернувся банку без вручення 09.03.2024. Вказаним листом Банк також повідомив Клієнта про відмову у підтриманні ділових відносин з 01.202024 та роз`яснив які документи Клієнт повинен надати для завершальних операцій по рахунку , закриття рахунків та отримання коштів.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що дії Банку в процесі встановлення неприйнятно високого ризику позивачу та припиненні з ним ділових відносин відповідають вимогам чинного законодавства з питань фінансового моніторингу та внутрішніх нормативних документів Банку, позивачу направлявся лист про те, що він має можливість отримати свої кошти, однак з незалежних від банку причин вказаний лист не був отриманий позивачем, що виключає відповідальність банку.

Крім того, порядок повернення коштів, які обліковуються на рахунку клієнта у випадку припинення ділових відносин з ним передбачено Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в Банку (п.2.3.1 ст.2 розділу 2), з якими він був ознайомлений при укладанні договору банківського обслуговування, про що свідчить п.11.4 Додатку до Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди від 30.01.2024.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Інших обставин настання моральної шкоди законодавством не передбачено. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - постанова Пленуму №4): «У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.»

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.12.2022 у справі № 752/17833/14-ц зазначила про те, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом,у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, виключно за наявності її вини.

Враховуючи зазначені обставини справи, судом не встановлено підстав для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог і необхідність їх залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.03.2025

Суддя: А.М.Майбоженко