Справа № 1329/2186/12
Провадження №6/944/11/25
УХВАЛА

19.03.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтун Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м.Яворові заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що застосовано відповідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 11.05.2012 у цивільній справі № 1329/2186/12.

Заява мотивована тим, що підставою застосування вищезазначеного обмеження була наявність на виконанні виконавчого листа Господарського суду Львівської області №2/1450- 19/258А від 18.09.2006 про стягнення з неї на користь Управління Пенсійного фонду в Яворівському районі заборгованості в розмірі 1431,62 грн. Однак в подальшому заборгованість по сплаті внесків до Пенсійного фонду України була повністю погашена шляхом утримання з її заробітної плати.

На даний час відносно заявника в провадженні органів державної виконавчої служби та приватних виконавців відсутні будь-які виконавчі провадження про примусовому стягненню з неї як боржника заборгованості по виконанню судових рішень або рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, а тому відсутні підстави для подальшого застосування обмеження ОСОБА_1 права щодо свободи пересування.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак 19.02.2025 подала заяву про провелення судового розгляду справи у її відсутності.

Яворівським ВДВС у ЯРЛО ЗМУ МЮ явку представника в судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо заяви, суд не повідомлено.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом та в`їхати в Україну.

У 2012 державний виконавець ВДВС Яворівського РУЮ Мацула І.Д. звернувся до Яворівського районного суду Львівської області із поданням, в якому вказав, що в провадженні ВДВС Яворівського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 2/1450-19/258А від 18.09.2006, виданий Господарським судом Львівської області про стягнення заборгованості в розмірі 1431,62 грн з ОСОБА_1 в користь Управління Пенсійного фонду в Яворівському районі. Просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до повного погашення заборгованості..

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11.05.2012 у справі № 1329/2186/12 подання задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості.

Як встановлено з відповіді Яворівського ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ від 15.11.2024, адресованої ОСОБА_1 , в провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 38921483 що виконання виконавчого листа №2/1450-19/258А Господарського суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь УПФУ у Яворівському районі 1531,62 грн. 26.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження документа згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням. Яворівський ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ не має можливості надати копію постанови про закінчення виконавчого провадження та направити в адміністрацію Державної прикордонної служби України, у зв`язку із тим, що відповідно до п.1, 2 розділу XI «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» затвердженої наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 зареєстрованого в міністерстві юстиції України 08.06.2017 за № 699/30567 передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Відповідно до даних АСВП за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 - відкриті виконавчі провадження відсутні.

Як передбачено ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що обмеження у праві виїзду за межі України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження фізичної особи боржника у праві вільного перетинання державного кордону України, що має на меті забезпечення виконання зобов`язань, покладених на таку особу. При цьому, як застосування такого заходу до фізичної особи боржника, так і його скасування відноситься до компетенції суду.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, втручання у право фізичної особи боржника на свободу пересування, яке ґрунтується на ст.441 ЦПК України та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, суд зауважує, що будь-яке тимчасове обмеження у гарантованих Конституцією України прав особи, яке в момент його застосування мало легітимну мету, не може тривати постійно.

З наведеного слід дійти висновку, що обмеження, накладені у зв`язку з непогашеною заборгованістю, є виправданими тільки в тому випадку, якщо вони спрямовані на досягнення цілі у вигляді стягнення такої заборгованості. Дія таких обмежень не може бути продовжена протягом тривалого періоду без періодичного перегляду їх обґрунтованості. (п.122 і 124 рішення ЄСПЛ у справі «Рінер проти Болгарії»).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Суд наголошує, що застосоване ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11.05.2012 обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України повинно мати тимчасовий характер, проте триває більше дванадцяти років.

У даному випадку обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України були застосовані за поданням державного виконавця у межах виконавчого провадження за яким державним виконавцем керуючись п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України слід задовольнити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , що застосовано відповідно до ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 11.05.2012 у цивільній справі № 1329/2186/12.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.М. Колтун