КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5343/2025
справа №369/473/15-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Янченка А.В.,

у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Фестланд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТОВ «Агрофакторінвест», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , про визнання недійсним розпоряджень, державних актів та витребування земельних ділянок, -

встановив:

У вересні 2024 року Київською обласною прокуратурою подано заяву про забезпечення позову.

Вимоги заяви мотивує тим, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» про визнання недійсним розпоряджень, державних актів та витребування земельних ділянок. Підставою позову стало те, що оскаржуваними розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації від 31 березня 2008 року №344-363 та від 01 квітня 2008 року №370-409 всупереч вимог статей 6, 14, 19 Конституції України, статей 3, 13, 17, 20, 22, 84, 116, 118, 122, 123, 141, 149 Земельного кодексу України, статті 57 Лісового кодексу України вилучено єдиним масивом та передано у приватну власність земельні ділянки лісогосподарського призначення.

Порушення вимог законодавства, на переконання заявника, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для повернення у власність Бучанської районної державної адміністрації спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Опрацюванням даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлено, що відповідачами у справі протягом 2018-2024 років укладено ряд цивільно-правових угод та неодноразово здійснено поділ та об`єднання спірних земель, як наслідок, всі первинні кадастрові номери земельних ділянок, їх площа та конфігурація змінилися.

Крім того, жоден із відповідачів у справі, до яких пред`явлено вказаний позов, не є власником спірних земельних ділянок на теперішній час.

Наведені обставини, на переконання заявника, свідчать про реальну загрозу подальшого відчуження новостворених спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення на користь інших фізичних чи юридичних осіб, що у свою чергу ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Мотивуючи наведеним, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки зкадастровими номерами:

:10:003:5151, :10:003:5152, :10:003:5156, :10:003:5157, :10:003:5158, :10:003:5160, :10:003:5484, :10:003:5451, :10:003:5604, :10:003:5605, :10:003:5606, :10:003:5607, :10:003:5608, :10:003:5609, :10:003:5610, :10:003:5611, :10:003:5612, :10:003:5613, :10:003:5614, :10:003:5162, :10:003:5458, :10:003:5703, :10:003:5702, :10:003:5711, :10:003:5714, :10:003:5716, :10:003:5717, :10:003:5718, :10:003:5719, :10:003:5615, :10:003:5616, :10:003:0783, :10:003:0784, :10:003:0785, :10:003:5701, :10:003:5700, :10:003:6101, :10:003:6102, :10:003:6103, :10:003:6104, :10:003:6105, :10:003:6108, :10:003:0074, :10:003:0086, :10:003:5289, :10:003:5570, :10:003:6118, :10:003:6119, :10:003:6120, :10:003:6121, :10:003:6122, :10:003:6123, :10:003:6117, :10:003:6111, :10:003:6112, :10:003:6113, :10:003:6114, :10:003:6115, :10:003:6116, :10:003:5248, :10:003:5247, :10:003:5245, :10:003:5500, :10:003:0094, :10:003:0092, :10:003:5460, :10:003:5461, :10:003:5463, :10:003:5464, :10:003:5466, :10:003:5467, :10:003:5468, :10:003:0163, :10:003:0023, :10:003:5560, :10:003:5704, :10:003:5706, :10:003:5710, :10:003:5712, :10:003:5715, :10:003:5761, :10:003:5731, :10:003:5733, :10:003:5741, :10:003:5737, :10:003:5474, :10:003:5574, :10:003:0194, :10:003:0195, :10:003:0196, :10:003:5751, :10:003:5754, :10:003:5720, :10:003:5721, :10:003:5722, :10:003:5723, :10:003:5724, :10:003:5725, :10:003:5726, :10:003:5465, :10:003:5730, :10:003:5732, :10:003:5734, :10:003:5740, :10:003:5739, :10:003:5738, :10:003:5736, :10:003:5195, :10:003:5196, :10:003:5194, :10:003:5197, :10:003:5193, :10:003:0052, :10:003:0197, :10:003:5252, :10:003:5286, :10:003:5287, :10:003:5288, :10:003:5290, :10:003:5291, :10:003:5292, :10:003:5294, :10:003:5295, :10:003:5296, :10:003:5297, :10:003:5298, :10:003:5299, :10:003:5305, :10:003:5300, :10:003:5306, :10:003:5302, :10:003:5303, :10:003:5304, :10:003:5308, :10:003:5309, :10:003:5310, :10:003:5311, :10:003:5312, :10:003:5313, :10:003:5315, :10:003:5314, :10:003:5316, :10:003:5317, :10:003:5320, :10:003:5318, :10:003:5319, :10:003:5752, :10:003:5753, :10:003:5750, :10:003:5727, :10:003:0154, :10:003:0161, :10:003:0155, :10:003:0162, :10:003:0172, :10:003:0164, :10:003:0157, :10:003:5253, :10:003:5250, :10:003:5251, :10:003:5246, :10:003:0160, :10:003:5159, :10:003:5462, :10:003:5579, :10:003:5576, :10:003:5293, :10:003:5301, :10:003:5307, :10:003:5477, :10:003:5573, :10:003:5249.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, заступником керівника Київської обласної прокуратури подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права, не правильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин у справі.

Вказує, що розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд має врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття навпаки, ускладнить або унеможливить таке виконання.

Зазначає, що жоден із відповідачів у справі, до яких пред`явлено позов, не є власником спірних земельних ділянок на теперішній час.

При цьому, дії відповідачів у вказаних правовідносинах щодо відчуження спірних земельних ділянок з метою ускладнення, унеможливлення їх подальшого повернення у власність держави носять систематичний характер.

Заявник стверджує, що відповідачами свідомо вчинені вказані дії з метою уникнення цивільно-правової відповідальності та неможливості повернення у державну власність земель лісогосподарського призначення. Вказані обставини свідчать про реальну загрозу подальшого відчуження новостворених спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення на користь інших фізичних осіб чи юридичних осіб, що у свою чергу ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що накладення арешту на спірне майно у цій справі має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, що заявлені, і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Судом не врахованого те, що саме неодноразове відчуження спірних земельних ділянок, їх поділ та об`єднання слугували підставою для ініціювання позивачем питання щодо необхідності накладення на спірні ділянки арешту.

Зазначає, що разом із заявою про забезпечення позову, позивачем подано заяву про зміну предмету позову та залучення співвідповідачів, яка судом залишилась не вирішена.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

24 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_77 , яка діє в інтересах ОСОБА_78 , на апеляційну скаргу.

Уважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною.

Вказує, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

До заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачами недобросовісних дій, спрямованих на ускладнення виконання судового рішення на користь позивача, або об`єктивного існування відповідних ризиків.

Звертає увагу, що власниками земельних ділянок є особи, які не є учасниками справи на момент розгляду заяви про забезпечення позову, частина земельних ділянок на які заявник просить накласти арешт, знаходяться у власності третіх осіб, у тому числі ОСОБА_79 .

Відповідно до інформаційноїдовідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09 листопада 2021 року №2205 відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0163 площею 0,2941 га ОСОБА_80 . Разом з тим, ОСОБА_81 до участі у цій справі залучений третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. Натомість, інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати чи знецінити.

Звертає увагу, що всі нинішні власники земельних ділянок є добросовісними набувачами, не вчиняли жодних порушень законодавства і не брали участі у виділенні земельних ділянок у власність громадян, у зв`язку із чим до них не можуть бути застосовані положення про відповідальність, у тому числі цивільно-правову.

Посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №755/5333/20.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні прокурор Батюк І.В. подану апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

Адвокат Гордієнко Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_82 , та адвокат Титаренко Ю.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_78 , заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили суд відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомляли.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, представників третіх осіб, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачами недобросовісних дій, спрямованих на ускладнення виконання судового рішення на користь позивача, або об`єктивного існування відповідних ризиків.

Крім цього, суд першої інстанції звернув увагу, що власниками земельних ділянок є особи, які не є учасниками справи на момент розгляду заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З матеріалів справи установлено, що звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки, вказуючи, що відповідачі у справі не є їх власниками.

Аналіз пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що позов може бути забезпечено лише щодо майна чи грошових коштів, які належать відповідачеві у справі.

Разом з цим, звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, прокурором не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що земельні ділянки, на які заявник просить накласти арешт, дійсно належать відповідачам у справі.

У апеляційній скарзі та судовому засідання прокурор зазначив про те, що жоден із відповідачів у справі, до яких пред`явлено позов, не є власником спірних земельних ділянок на теперішній час, разом з тим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем, є помилковим.

Подібні висновки наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20 (провадження № 61-17180св20).

Ураховуючи те, що забезпечення позову можливе лише щодо майна відповідачів у справі, а матеріали справи таких доказів не містять, висновки суду першої інстанції є правильними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повну постанову складено 20 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова