Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/5268/24
Провадження № 2/572/296/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договором №6163036 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.12.2022 станом на 17.09.2024 року у розмірі 24875 грн. , витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 06.12.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №6163036 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 10000 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування .

26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, згідно якого право вимоги за договором №6163036 про надання споживчого кредиту від 06.12.2022 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс».

В подальшому, відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31.07.2024 року №31.07/24-Ф право вимоги по кредитному договору № 6163036 від 06.12.2022 року, відступлено з ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» на користь ТОВ «Українські фінансові операції».

Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 24875 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10000 грн., заборгованість за нарахованими процентами 14875 грн.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.

Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Судом встановлено, що 06 грудня 2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №6163036 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Товариство надає споживачу кошти у кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Договору).

Пунктами 1.3., 1.4. Договору визначено суму кредиту 10000 грн., строк кредитування 360 днів.

Пунктом 1.4. Договору встановлено періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, які наведені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів) , що є Додатком №1 до Договору.

Умовами договору визначено стандартну процентну ставку 1,99% в день, яка застосовується у межах строку кредиту (п. 1.4. Договору), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає : за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 81640 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 80744,50 грн.

У пункті 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

Згідно графіку платежів за договором про надання споживчого кредиту №6163036 від 06.12.2022 року загальна вартість кредиту становить 80744,50 грн.

Згідно довідки виданої ТОВ «Пейтек Україна» 06 грудня 2022 року на рахунок НОМЕР_2 переведено грошові кошти у сумі 10000 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №6163036 від 06.12.2022 станом на 17.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 24875 грн., з яких 10000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14872 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 21.12.2022 року по 25.09.2023 року.

Відповідно до договору факторингу №26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (Фактор), Клієнт відступає Фактору права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки, встановлені цим Договором.

Згідно реєстру боржників від 26.09.2023 року до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6163036 від 06.12.2022 .

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (фактор) укладено договір факторингу №31.07/24-Ф, за яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язався відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з копією акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» прийняло Реєстр боржників кількістю 4240, після чого, з урахуванням пункту 1.2.договору факторингу№ 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Виконання вищевказаних договорів підтверджується платіжними інструкціями №198 від 26.09.2023 року та№1 від 02.08.2024 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №31.07/24-Ф від 31.07.2024 ТОВ «Українські фінансові операції»» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №6163036 від 06.12.2022 року на загальну суму 24875 грн.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Матеріалами справи підтверджено отримання ОСОБА_2 кредитних коштів у сумі 10000 грн., що не спростовано відповідачем, а тому дана сума обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача.

Також з позивача слід стягнути нараховані позивачем відсотки у сумі 14875 грн., оскільки вказана сума відсотків нарахована відповідно до узгоджених сторонами розмірів зниженої та стандартної процентної ставки в межах строку кредитування, а тому є обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит процентів, комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Зі змісту укладеного кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.

Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем доведено факт укладення сторонами по справі договору про споживчий кредит в електронній формі, в той час, як відповідачем не надано жодних доказів на спростування вимог позивача.

Таким чином, суд вважає вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» є обґрунтованими.

Отже, з огляду на досліджені докази, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що позов ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 , підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2 422,40 грн судового збору та10000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №311 від 25.10.2024 та надання позивачу правової допомоги адвокатом Дідух Є.О.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір №01/08/2024-А від 01.08.2024 року про надання правової допомоги від укладений між ТОВ «Українські фінансові операції»» та адвокатом Дідух Є.О. акт приймання-передачі наданих послуг №6163036 до договору №01/08/2024 А, детальний опис робіт, з яких вбачається, що вартість послуг, наданих адвокатом, складає 10000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000,00 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»( м.Київ вул.Набережно-Корчуватська,27 приміщення, №2, ) заборгованість за кредитним договором №6163036 від 06.12.2022 року у сумі 24875 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судовий збір за подання позову в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: