Провадження № 2/582/214/24
Справа № 582/699/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Жмурченка В.Д., за участю секретаря Коваль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк Аваль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "СІТІ ФІНАНС", про визнання договору недійсним,

У С Т А Н О В И В :

03.06.2024 представник позивача Титаренко В.В. звернувся до суду із позовом та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019 у розмірі 26277 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят сім) грн 60 коп та витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.05.2019 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту "Кредитна картка". Поточний лімт 12900,00 грн. Максимальний кредит 500 000,00 грн. Строк кредиту 48 місяців. Дата кінцевого повернення кредиту 15.05.2023. Кредитний договір № 010/9449/82/564931. Процентна ставка - фіксована, 45 % річних. Обов`язковий щомісячний платіж становить 5 % від власної заборгованості, але не менше 30 грн або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму.

20.12.2022 AT "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС", керуючись главою 47 ЦК України, було уклалдено Договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F, відповідно до умов якого AT "Райффайзен Банк Аваль" передає (відступає) за плату, а ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС" приймає наелжні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Таким чином, ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС" набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у томі числі за кредитним договором № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019, укладеним між відповідачем та AT "Райффайзен Банк Аваль", сума заборгованості за яким становить 26277,009 грн, з яких: 22949,00 грн сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 2610,01 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 724,59 грн сума заборгованості за відсотками.

Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останньою не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора.

Позивачем було направлено відповідну досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Однак, станом на день подачі позову вказана досудова вимога у повному обсязі не виконана.

На підставі викладеного, представник позивача просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019 у розмірі 26277,60 грн, 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору та 1400,00 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 19.06.2024 у справі за вказаним позовом відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

16.07.2024 відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив на позовну заяву (а.с. 64- 69, т. 1), у якому остання у позові просила відмовити повністю, а справу закрити. Зазначає, що ніякого кредитного договору на суму 12900 грн (поточний ліміт) 15.05.2019 вона з AT "Райффайзен Банк Аваль" не укладала, а тому позовні вимоги не визнає.

Повідомляє, що нею 16.04.2018 було відкрито у AT "Райффайзен Банк Аваль" картковий рахунок з поточним лімітом 7900 грн.

17.01.2019 її викликали працівники відділення банку та повідомили, що необхідно закрити кредитну лінію шляхом повного погашення заборгованості. Їй було запропоновано позику (споживчий кредит) на суму заборгованості по попередньому кредиту. За умовами зазначеного споживчого кредиту оплату по поверненню кредиту та відсотків за його користування в автоматичному режимі знімаються з рахунку. Вказує, що до цього часу з неї в автоматичному режимі продовжують стягувати кошти.

У подальшому, 15.05.2019 її викликали представники відділення банку і повідомили, що у картковий рахунок від 16.04.2018 необхідно внести зміни. Для цього їй потрібно підписати заяву 15.05.2019 про приєднання до умов договору від 16.04.2018. Основними змінами стало підвищення поточного ліміту до 12900 грн, хоча вона була проти такого підвищення ліміту, бо не мала збільшення в доходній частині свого матеріального забезпечення. Представники банку повідомили їй, що необхідно подати заяву для збільшення поточного ліміту.

Згодом вона повністю повернула взяті кредитні кошти та відсотки за користування ними і заборгованість за кредитним договором № 010/ 0243/82/0159869 від 16.04.2018 у неї відсутня.

Вказує також, що вона не була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети - заяви, тобто її фактично не ознайомили, як позичальника, з можливими ризиками, а тому вважає, що позивачем не доведено факту укладання кредиту 15.05.2019.

Щодо договору відступлення права вимоги зазначає, що останній є удаваним, оскільки розрахований на безліч клієнтів і вона не була повідомлена про заміну кредитора.

З приводу суми заборгованості зазначає, що банк безпідставно нарахував її, оскільким сам овердрафт підключений банком без узгодження з нею, а також без відповідного повідомлення.

Вважає суму своєї заробітної плати недостатньою для підключення овердрафту, тим більше, що договором від 16.04.2018 встановлений ліміт, який у подальшому банк порушив, без узгодження з нею.

Тому просить відмовити у позові повністю за необгрунтованістю та безпідставністю.

До відзиву надала довідку про стан кредиту за кредитним договором № 010/0243/82/0159869 від 18.04.2018; історії по картковому рахунку за періоди: з 15.05.2019 по 20.12.2022, з 20.12.2022 по 23.03.2023, з 16.04.2018 по 20.12.2022 (а.с. 71-95, т. 1).

31.07.2024 від позивача через підсистему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив (а.с. 90-98, т. 1), у якій зазначено, що аргументи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсності та не спростовують докази, наведені у позовній заяви, оскільки під час укладення 15.05.2019 договору про надання споживчого кредиту відповідач була ознайомлена зі змістом договору, про що свідчить її підпис; у подальшому погашала кредитну заборгованість протягом тривалого часу; не зверталась до банку щодо роз`яснень положень договору чи надання іншої інформації з приводу виконання зобов`язань і не заявляла про те, що їй незрозумілі умови кредитного договору.

Уклавши цей договір, позичальник своїм підписом засвідчила факт та згоду з умовами договору, підтвердила свої права та обов`язки за цим договором і погодилася з ними, підтвердила свою здатність виконувати умови цього договору та що всі умови даного договору їй цілком зрозумілі і позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також засвідчила, що перед укладенням договору отримала від банку інформаційний лист згідно з вимогами законодавства України, зокрема Закону України "Про захист прав споживачів".

А отже, підписавши цей договір, а також додатки до нього, позивач тим самим підтвердила, що ознайомлена у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків i комісій, пов`язаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов`язання пiд час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вapтocтi, видів та предметів cyпyтнix послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України, тобто виразила свою безумовну згоду з усіма його істотними умовами, що стосуються умов надання та повернення кредиту, і згоду на укладення договору не відкликала.

Зазначає, що відповідно до наданої виписки по особистому рахунку відповідача, остання здійснювала дії направлені на погашення заборгованості, що свідчить про те, що відповідач усвідомлювала форму оформлення кредитного договору, погодилась із його умовами, отримала кредитні кошти та намагалась сплатити кредит. Однак по невідомим позивачу обставинам, або в зв`язку з скрутним фінансовим становищем відповідач перестала сплачувати заборгованість, що не є підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

Щодо заборгованості за кредитним договором зазначає, що про періоди підвищення кредитного ліміту зазначається у детальному розрахунку заборгованості (графа примітки), зі всіма його складовими дата/сума. При підвищенні кредитного ліміту відповідач у повній мірі продовжувала користуватися кредитними коштами, що також відображено у виписці по рахунку та розрахунку заборгованості, чим прийняла всі умови та погодилась на зміни щодо підвищення кредитного ліміту.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 12 900,00 грн з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500 000,00 грн.

Доказів щодо оскарження окремих дій банку, або кредитного договору впродовж користування кредитом відповідачем не здійснювалось та доказів щодо цього не надано. Розрахунок заборгованості та нарахована процентна ставка повністю розрахована з урахуванням умов кредитного договору та здійснювалась уповноваженою на це особою, яка має відповідну освіту та знання у даній галузі.

Відповідачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 26277,60 грн жодними належними та допустимими доказами не спростована.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до наданої позивачем Довідки про стан кредиту від 09.07.2024, зазначається, що заборгованість відсутня за Кредитним договором № 010/0243/82/0159869 від 16.04.2018, який взагалі не відноситься до даного позову, адже в даній справі розглядаються заборгованість відповідача за кредитним договором № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019.

Також подальші посилання відповідача у своєму відзиві на кредитний договір від 16.04.2018 є невірними та взагалі не мають відношення до справи.

Щодо відступлення права вимоги за договором № 114/2-57-F від 20.12.2022, позивач зазначає, що 20.12.2022 між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС" було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ "Райффайзен Банк" передає ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС"(відступає) за плату, а ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС" приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-7-F від 20.12.2022, ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС" набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитним договором № 010/9449/82/564931 від 5.05.2019, укладеним між позичальником та АТ "Райффайзен Банк".

Також, у відповідності до п.п. 2.3.3. договору про відступлення права вимоги зазначається, що первісний кредитор не пізніше 5 робочих днів з дати отримання від нового кредитора коштів у розмірі загальної вартості прав вимоги сформованого Портфеля заборгованості згідно п. 3.2. договору, готує та направляє на підписання новому кредитору в письмовій формі (та одночасно електронній згідно умов п. 8.8. договору) формі реєстр боржників, яким фіксується відступлення прав вимоги за сформованим портфелем заборгованості. Новий кредитор в цей же день підписує реєстр боржників, проставляє печатку та повертає його первісному кредитору. Дата підписання реєстра боржників відповідає даті відступлення прав.

У зв`язку з наведеним, позовну заяву про стягнення кредитної заборгованості просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем ОСОБА_1 14.08.2024 подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 103-111, т. 1), до якого остання надає такі ж самі докази, що і до відзиву на позов.

Додатково зазначає, що отримані кошти повернула банку у повному обсязі станом на 21.02.2023. На момент підписання нею заяви 15.05.2019 вона була введена в оману працівниками банку і вважала, що підписує заяву як додаток до договору кредитування за 2018 рік. Підстав для необхідності для відкриття другої кредитної лінії у неї не було, оскільки вона жила звичайним життям і додаткових витрат у неї не було.

Крім того, 14.08.2024 від ОСОБА_1 до суду надійшла зустрічна позовна заява до АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019 недійсним, у якій зазначено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "СІТІ ФІНАНС" (а.с. 133-142, т. 1).

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що про існування спірного договору вона дізналась у день отримання ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками у липні 2024 року.

Станом на 15.05.2019 вона не усвідомлювала, що укладався окремий договір кредитування, так як представники банку пояснили, що підписуючи заяву та інші документи, вона вносить зміни до існуючого договору кредитування від 16.04.2018 в частині збільшення ліміту та з приводу інших змін.

Вважає, що наведений у тексті позовної заяви кредитний договір, якого вона не укладала, є таким, що порушує ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків і фінансових послуг" та ч. 3 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", оскільки фактично працівники банку при видачі кредиту не ознайомлюють позичальника з можливими ризиками.

Вона не ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви.

Так, 15.05.2019, підписуючи паспорт споживчого кредиту, вона не ознайомилася з умовами кредитування, а фактично їй запропоновано умови для різних кредитних продуктів, але безпосередньо не зрозуміло по відношенню до якого вона підписала паспорт. Зазначена інформація в паспорті споживчого кредиту має тимчасовий характер, із нього не встановлено який саме тип кредитного продукту, сплату процентів за користування кредитними коштами сторонами прийняті, як і не містить такої інформації анкета-заява з посиланням на паспорт споживчого кредиту як складову договору.

Ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 17.09.2024 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання договору недійсним прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 582/199/24, провадження № 2/582/214/24), залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "СІТІ ФІНАНС", та постановлено перейти до розгляду справи № 582/199/24, провадження № 2/582/214/24 за правилами загального позовного провадження.

Від представника АТ "Райффайзен Банк", як відповідача за зустрічним позовом, надійшла заява (а.с. 174-175, т. 1) в якій зазначено про розгляд справи без участі представника, та додатково зазначено, що АТ "Райффайзен Банк" не може бути відповідачем по справі за зустрічною заявою ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, відповідно до норм ЦПК України.

16.10.2024 від третьої особи за зустрічним позовом ТОВ "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" через підсистему "Електронний суд" надійшли пояснення щодо позову (а.с. 185-188, т. 1), в яких, посилаючись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 представник зазначає, що факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ предбачених кредитними договорами.

Також посилаючись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18 представник зазначає, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Крім того, представник "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" звертає увагу суду щодо строку позовної давності, вказуючи, що відповідно до обставин викладених у зустрічній позовній заяві, порушення права позивача почалось з моменту підписання кредитного договору № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019, а саме: 15.05.2019, що у свою чергу призвело до порушення ЗУ "Про захист прав споживачів".

Таким чином, строк позовної давності почав свій відлік саме після підписання кредитного договору № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019, тобто з 15.05.2019.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 14 серпня 2024 року, строк позовної давності щодо вимог позивача сплив ще 15 травня 2022 року.

А наслідками пропущення строку позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України є відмова у задоволенні позову.

У зв`язку з наведеним, до зустрічної позовної заяви просив застосувати строк позовної давності та у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Також подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 195-196, т. 1).

Представник відповідача за первісним позовом, та позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , адвокат Валюх Ю.В., надав суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 217, т. 1), посилаючись на те, що кредитний договір передбачає внесення позичальником щомісячних платежів. За таких умов, перебіг строку позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання або неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язків з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Посилається на правовий висновок, зроблений 28 березня 2018 року, коли Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 444/9519/12 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА 3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначає, що в даному випадку спірні правовідносини є аналогічними і потребують застосування вищевказаного правового висновку, а тому просив суд застосувати позовну давність у даній цивільній справі під час вирішення спору.

Ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 23.12.2024 підготовче провадження в об`єднаній у справі закрито, постановлено розпочати розгляд справи по суті, і для проведення розгляду справи по суті справу призначено у судове засідання на 25.02.2025.

Представник позивача за первісним позовом, та третьої особи за зустрічним позовом ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС" Титаренко В.В., у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги за первісним позовом підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 17-18, т. 2).

Крім того, подав заперечення на клопотання (заяву) відповідача про застосування строку позовної давності (а.с. 12-14, т. 2), в якій посилаючись на Постанову Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 10.08.2022 року по справі №520/15772/15-ц, зазначає, що встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

У кредитному договорі № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019 чітко визначено строк закінчення кредитного договору, який становить відповідно до п. 1.5. - 48 місяців, а саме до 15.05.2023.

Отже, строк позовної давності ТОВ ФК "СІТІ ФІНАНС" не пропущений, оскільки його обрахування безпосередньо пов`язане із закінченням строку дії договору. Позовну заяву до відповідача було подано в межах строку позовної давності. У зв`язку з чим просив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування позовної давності відмовити або залишити без задоволення.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , та її представник, адвокат Валюх Ю.В., у судове засідання не прибули, останній подав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі його та ОСОБА_1 , підтримує заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 21, т. 2).

Представник відповідача за зустрічним позовом, АТ "Райффайзен Банк Аваль", Лозіна О.Ю., у судове засідання не прибула, подала суду заяви про розгляд справи без участі представника АТ "Райффайзен Банк Аваль" (а.с. 9, т. 2).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу в судовому засіданні за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Так, судом встановлено, що 15.05.2019 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" № 010/9449/82/564931 (а.с. 4, т. 1).

Згідно п. 1.1., 1.4, 1.6., 1.7. Договору банк відкрив картковий рахунок ОСОБА_1 та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 12900,00 грн., з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500000,00 грн строком до 15.05.2023, а позичальник зобов`язувався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 45,0 % річних.

Датою початку кредитування є 15.05.2019, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 15.05.2023 (48 місяців).

У матеріалах справи наявні Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль", затверджені правлінням АТ "Райффайзен Банк Аваль" 16.09.2013 (а.с. 7-10, т. 1).

15.05.2019 відповідачем також був підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування "Кредитна картка", в якому містяться, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості в рамках кредитування "Кредитна картка" для споживача, порядок повернення кредиту в рамках кредитування "Кредитна картка" та інші важливі правові аспекти (а.с. 5-6, т. 1).

Зі змісту зазначеної Заяви вбачається, що відповідач підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилась і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг.

В Заяві про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

Як вбачається зі змісту вищевказаної заяви, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав.

Відповідно до умов заяви, відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором.

Факт надання банком ОСОБА_1 кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору від 15.05.2019, підтверджується випискою по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом (а.с. 13-19, т. 1).

Відповідно до висновку Вищого господарського суду України, викладеного в постанові від 06.04.2017 у справі № 905/2009/15, виписка є належним доказом на підтвердження видачі кредиту.

Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останній кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором.

Відповідач, всупереч умовам кредитного договору, припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме, припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору.

Дата останього руху по картці 21.03.2023 (а.с. 20).

Також судом встановлено, що 20.12.2022 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" укладено договір відступлення право вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ "Райффайзен Банк Аваль" передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" приймає належні АТ "Райффайзен Банк Аваль" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 22-26, т. 1).

Згідно п. 2.4 договору відступлення право вимоги, сторони погодили, що внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрах боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.,стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

20.03.2023 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" здійснило оплату загальної вартості портфеля заборгованості згідно п. 3.4 договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022, перерахувавши кошти на рахунок АТ "Райффайзен Банк Аваль", що підтверджується платіжною інструкцією від 20.03.2023 № 374 (а.с. 28, т. 1).

Відповідно до реєстру боржників від 21.03.2023 до договору відступлення права вимоги № №114/2-57-F від 20.12.2022, ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019 у розмірі 26277,60 рн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 25553,01 грн, сума заборговаості за відсотками 724,59 грн (а.с. 29-32, т. 1).

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останньою не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора.

07.12.2023 за вих. № 1-98183 ОСОБА_1 направлено досудову вимогу з пропозицією добровільної сплати боргу в розмірі 26277,60 грн (а.с. 33, т. 1), однак вказана пропозиція не була в добровільному порядку прийнята відповідачем.

Таким чином, у порушення умов укладеного договору відповідач не виконувала у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 26277,60 грн, яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 22943,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом в сумі 2610,01 грн та заборгованість за відсотками в сумі 724,59 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по картковому кредиту та випискою по рахунку (а.с. 13-19, 21, т. 1).

Відомостей про те, що відповідачем добровільно сплачена заборгованість, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досяпозивачгнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Оскільки ОСОБА_1 не сплатила заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 850 від 03.06.2024.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" надавалась професійна правнича допомога адвокатом Титаренком В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 (а.с. 39-41, т. 1) та ордеру на надання правничої допомоги № 1620909 від 27.05.2024 (а.с. 46, т. 1).

До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/2971, виданого Титаренку В.В. на підставі рішення Ради адвокатів Закарпатської області №39 від 18.02.2022 (а.с. 47, т. 1).

Згідно з додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023, ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" та адвокат Титаренко В.В. домовились щодо визначення вартості правничої допомоги та гонорару адвоката за цим договором (а.с. 42, т. 1).

Матеріали справи містять копію замовлення № 516 до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" передало в роботу адвокату Титаренку В.В. матеріали по справи за кредитним договором № 010/13754/82/564931, укладеного з ОСОБА_1 (ас. 43, т. 1).

Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) від 05.04.2024 до замовлення № 516 до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023, адвокат Титаренко В.В. надав ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 1400,00 грн (а.с. 44, т. 1).

Відповідно до платіжної інструкції № 897 від 08.04.2024 позивачем сплачені грошові кошти у сумі 1400,00 грн адвокату Титаренку В.В. (а.с. 45, т. 1).

З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400,00 грн.

Щодо стосується зустрічних позовних вимог, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 15.05.2019 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" № 010/9449/82/564931, відповідно до умов банк відкрив позичальнику картковий рахунок та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 12900,00 грн., з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500000,00 грн строком до 15.05.2023, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 45,0 % річних.

Датою початку кредитування є 15.05.2019, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 15.05.2023 (48 місяців).

Крім того, позичальником складено заяву від 15.05.2019 та підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування "Кредитна кратка".

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з "Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту", які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис останньої у відповідних заявах.

АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме, випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а позичальник порушила умови договору та своєчасно не вносила кошти для погашення заборгованості.

20.12.2022 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" укладено договір відступлення право вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ "Райффайзен Банк Аваль" передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" приймає належні АТ "Райффайзен Банк Аваль" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Звертаючись до суду і зустрічним позовом, позивач наголошувала, що укладений між сторонами кредитний договір повинен бути визнаний недійсним на підставі ст. ст. 203, 215, 638 ЦК України, та суперечить Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

В обґрунтування підстав для визнання спірного правочину недійсним посилається на те, що вона не бажала отримати кредит, не була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, кредитний договір не відповідає її волевиявленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України установлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який укладається в письмові формі (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За змістом позову, вбачається, що позивачем було підписано оспорюваний кредитний договір, отримано на виконання цього договору грошові кошти, а також вчинялись дії щодо часткового повернення кредитних коштів.

Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачають зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладання договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013р. № 6-80цс13.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача за зустрічним позовом не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу, щодо недійсності оспорюваного кредитного договору.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; умови кредитного договору містять повну інформацію щодо умов кредитування, а тому відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову по суті спору, суд вважає за необхідне зазначити, що не заслуговує на увагу суду як твердження позивача за первісним позовом, так і твердження позивача за зустрічним позовом, щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки кредитний договір було укладено 15.05.2019 строком на 48 місяців, тобто до 15.05.2023, таким чином на дату звернення до суду як із первісним позовом, так із зустрічним позовом, не сплив строк позовної давності.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк Аваль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "СІТІ ФІНАНС", про визнання договору недійсним, відмовити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті фінанс" (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за кредитним договором № 010/9449/82/564931 від 15.05.2019 в розмірі 26277 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят сім) грн 60 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті фінанс" (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко