УХВАЛА

18 березня 2025 року

м. Київ

справа № 757/35073/21-ц

провадження № 61-1800ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2025 року Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - АТ «ДПЗКУ») звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, сформованою в системі «Електронний суд».

Верховний Суд своєю ухвалою від 17 лютого 2025 року залишив без руху касаційну скаргу та надав строк для усунення недоліків, заявнику запропоновано направити до суду касаційної інстанції докази: 1. надсилання копії касаційної скарги та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу; 2. сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 19 612,80 грн на рахунок № НОМЕР_1 .

21 лютого 2025 року до Верховного Суду, на виконання вимог ухвали, надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжну інструкцію № 1116 від 19 лютого 2025 року та доказ надсилання заявником копії касаційної скарги ОСОБА_1 .

Верховний Суд не може прийняти платіжну інструкцію від 19 лютого 2025 року № 1116 на підтвердження виконання вимог ухвали від 17 лютого 2025 року в частині сплати заявником судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 26 332,00 грн, оскільки вказані кошти сплачені на неналежний розрахунковий рахунок, а саме: НОМЕР_2 .

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Враховуючи, що станом на 18 березня 2025 року вимоги ухвали Верховного Суду від 17 лютого 2025 року у повному обсязі не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, наявні підстави для визнання касаційної скарги неподаною і повернення її заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко