Справа № 944/1173/25
Провадження №2/944/1177/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівсьої області Білецька М.О., вивчивши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в:

10.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.03.2025 дану позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження надсилання листом з описом вкладення копії позовної заяви з усіма доданими до неї документами відповідачу ОСОБА_2 , а також не долучено квитанції про сплату судового збору.

17.03.2025 позивач ОСОБА_1 через «Електронний суд» скерував до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому зазначає, що станом на сьогоднішній день та впродовж останніх трьох років та шести місяців він безробітний, оскільки, починаючи з 14.09.2021, перебуває під вартою в ДУ «Львівській установі виконання покарань №19» відповідно до вироку Яворівського районного суду від 16.12.2024. Зазначає, що працювати або виконувати будь-які роботи на платній основі в ДУ «Львівська УВП №19» не передбачено чинним законодавством. Оскільки він не може оплатити всю суму судового збору, тому його може бути обмежено в праві гарантованому ст. 55 Конституції України.

Враховуючи наведене, просить звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладена в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, позивачем не надано до суду належних та вичерпних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Так, позивач в обґрунтування скрутного матеріального стану посилається на те, що на даний час не працює та впродовж останніх трьох років та шести місяців є безробітним, оскільки, починаючи з 14.09.2021, перебуває під вартою в ДУ «Львівській установі виконання покарань №19» відповідно до вироку Яворівського районного суду від 16.12.2024.

Відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою звільнення від сплати судового збору, враховуючи, що позивачем не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Невиконання позивачем наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику.

Так, суд припускає, що тривале перебування особи під вартою об`єктивно може призвести до погіршення її фінансового становища, що зумовлено низкою факторів, серед яких: втрата можливості отримувати дохід у зв`язку з неможливістю працювати, ризик втрати місця роботи, ускладнення або повна неможливість ефективно розпоряджатися власними фінансами та майном, потенційне вичерпання заощаджень через необхідність покриття поточних витрат та можливих витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні тощо. Проте, не зважаючи на можливий зв`язок між тривалим перебуванням під вартою та скрутним майновим станом, українське законодавство вимагає надання формальних доказів для підтвердження такого стану при розгляді питання про звільнення від сплати судового збору. Сама по собі тривалість перебування під вартою може розглядатися судом як один із факторів, що свідчить про фінансові труднощі, але не може бути достатнім доказом для звільнення від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки зазначені умови, за наявності яких ОСОБА_1 можна було б звільнити від сплати судового збору, відсутні, належних доказів, що підтверджують незадовільний майновий стан та відсутність джерел доходу на момент подання позову позивач не надав, то суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання до суду даного позову.

Законом України «Про судовий збір» передбачені ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн, тобто при зверненні до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів та зупинення примусового виконання щодо стягнення заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження позивачу необхідно сплатити судовий збір на розрахунковий рахунок отримувача коштів: ГУК Львів/Яворів тг/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0013925, код класифікації доходів бюджету 22030101, за позовну вимогу немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментах - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментах - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, у встановлений судом строк, позов вважатиметься не поданим та буде повернутий позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Білецька