ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 392/2094/23

провадження № 22-ц/4809/320/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2024 року (суддя Бадердінова А.В.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Драган Наталії Миколаївни, боржник Злинська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області,-

встановив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просив визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Драган Н.М., щодо невжиття заходів примусового виконання рішення визначених Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2021 року у справі № 392/779/18 про зобов`язання Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити йому у натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмір 4,10 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області; зобов`язати заступника начальника Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Драган Н.М., вжити заходи примусового виконання рішення визначені Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2021 року у справі №392/779/18 про зобов`язання Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити йому у натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмір 4,10 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2017 року у справі № 392/512/17 визнано за ним право на земельну частку (пай), площею 4,10 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, у землі, яка перебувала у колективній власності Пайового колективного господарства «Перше Травня». Після набрання чинності вказаного рішення, він неодноразово звертався із заявою до Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області з проханням виділити йому в натурі вказану земельну ділянку і тим самим виконати рішення Маловискіського районного суду Кіровоградської області. Але на заяви надавались відповіді про те, що вільних земельних ділянок немає, тому вказане рішення суду не виконується. Таким чином, було відмовлено у виконанні рішення суду. Відповідно до інформаційної довідки від 06.08.2020 року № 333 та додатків до неї КСП «1 Травня» не розпайовано 35,62 га та передано вказані землі в оренду.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2021, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 15.11.2021, у справі № 392/779/18 зобов`язано Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити йому у натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірі 4,10 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. На виконання вказаного рішення відкрито виконавче провадження № 69123190.

Рішенням Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 07.04.2023 року № 1171 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) ОСОБА_1 » йому було виділено земельну ділянку, однак не зі складу сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища), а земельну ділянку території колишньої ферми з залишками бетонного фундаменту та будівельних матеріалів від ферми, яка не відноситься до складу сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища) та не виділена із земель пайового колективного господарства «Перше Травня», а із земель колишнього КСП ім. Свердлова.

Вважає, що при виділені йому земельної ділянки боржник порушив норми закону та вчинив дії не на виконання судових рішень, а з метою ухилення від виконання рішення суду. З цих мотивів він звернувся із заявою до Маловисківського ВДВС, однак державний виконавець не вчинив жодних заходів направлених на виконання рішення суду, про що повідомив листом від 12.09.2023 року. Бездіяльність державного виконавця була оскаржена до УЗПВР у Кіровоградській області. На вказану скаргу надана відповідь від 31.10.2023.

Вказав, що станом на 28.11.2023 рішення суду не виконане, державний виконавець Маловисківського ВДВС Драган Н.М. не вчиняє жодних заходів направлених на примусове виконання рішення суду, тому просив суд скаргу задовольнити.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2024 року скаргу задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Маловисківський ВДВС подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що приймаючи рішення про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної ділянки на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2021 року у справі № 392/779/21, боржник діяв на підставі та у спосіб передбачені чинним законодавством, розпочавши процес щодо її формування як об`єкта цивільного права, за відповідною процедурою та етапами. Земельна ділянка, на яку ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення комунальної власності з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Документальних доказів, що на ній розташоване нерухоме майно в розумінні ст. 181 Цивільного кодексу України не надано. У розумінні ст. 22 ЗК України, навіть землі під господарським будівлями і дворами належать до земель сільськогосподарського призначення. Вказав, що законодавство не містить заборони виділяти в натурі власникам паїв землі сільськогосподарського призначення під господарськими дворами, які не є об`єктами нерухомого майна. Крім того, зазначив, що державний виконавець не наділений правом тлумачення рішення суду та надавати правову оцінку рішенням суб`єктів владних повноважень, які прийняті на виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області в справі № 392/512/17 від 10.04.2017 року за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай), площею 4,10 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області,у землі, яка перебувала у колективній власності Пайового колективного господарства «Перше Травня» (а.с. 13).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області в справі № 392/779/18 від 04.03.2021 зобов`язано Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку у розмірі 4,10 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Відповідно мотивувальної частини рішення встановлено, що право позивача на земельну частку (пай) встановлено рішенням суду, яке має преюдиційне значення, а повноваження щодо реалізації такого права позивача, в силу вимог ст.122 ЗК України, покладені на сільські, селищні, міські ради (14-15).

Постановою Кропивницького апеляційного суду в справі № 392/779/18 від 15.11.2021 року апеляційну скаргу Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області залишено без задоволення, а рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2021 року без змін (16-20).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2022 року в межах ВП № 69123190, винесеної заступником начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Драган Н.М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 392/779/18 виданого 08.04.2021 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області про зобов`язання Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області виділити в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 земельну ділянку у розмірі 4,10 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 22).

Згідно інформації про виконавче провадження № 69123190 від 28.11.2023 року, станом на дату отримання зазначеної інформації проведено наступні виконавчі дії: відкрито виконавче провадження 31.05.2022 року, стягнення з боржника витрат виконавчого провадження 31.05.2022 року, стягнення виконавчого збору 31.05.2022 року (а.с. 23).

Відомостями інформаційної довідки № 333 від 06.08.2020 року, підтверджується, що Злинська сільська рада повідомляє про наявність та склад земель сільськогосподарського призначення на території Злинської сільської ради. Пунктом 4 зазначеної довідки визначено, що передано в оренду громадянам для ведення сільськогосподарського товарного виробництва (договору оренди заключні з Маловисківською РДА) на території бувших: КСП «Свердлова» -21,32 га, КСП «1 Травня» -4 га (кладовище), КСП « 1 травня» -35,62 га (а.с. 25-26).

Злинська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області № 1171 від 07.04.2023 року, розглянувши рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2021 року по справі № 392/779/18, вирішила:

1.Виділити в натурі (на місцевості ОСОБА_1 земельну ділянку на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської областіу розмірах 4,10 умовних кадастрових гектарів.

2. Визначити (уточнити) місце розташування земельної ділянки на території Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно графічних матеріалів з публічної кадастрової карти України, що додаються.

3. Запропонувати ОСОБА_1 звернутися до проектної організації (землевпорядної організації із землеустрою) щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), для замовлення та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та подати її на погодження та затвердження до Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Зазначене рішення винесено на підставі п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. б 12,п. гст. 81, ст. 116, п.2 ст. 78, ст. 125, 126, п.п. г,і ї, ст. 211 Земельного кодексу України, Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст. 25, 26, 27, 50, 51 Закону України «Про землеустрій», п. 1ст. 21, 22 Закону України «Про державний земельний кадастр», враховуючи висновки постійної комісії Злинської сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою, комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозбереження та транспорту (а.с. 28-29).

Відповідно до повідомлення начальника відділу № 3 Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Управління надання адміністративних послуг Прижигалінського О. № Г-540/0-0.555,3-540/301-23 від 26.07.2023 року, відповідно до ЗК України, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва визначаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції. До сільськогосподарських угідь належать рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги. Землі під господарськими дворами відносяться до земель сільськогосподарського призначення, але не є орними землями чи іншими сільськогосподарськими угіддями. Визначення земель, придатних для потреб сільського господарства проводиться на підставі даних державного земельного кадастру. З наданих матеріалів, відповідно до графічних матеріалів, рішення сесії Злинської сільської ради від 07.04.2023 року № 1171 дані земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, зайняті господарськими будівлями і дворами (а.с. 31).

Згідно висновку експерта № 9/07/23 від 19.07.2023 року за результатами проведення експертизи з питань землеустрою, склад угідь земельної ділянки, яка запропонована Злинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області ОСОБА_1 до виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), що зображена на графічних матеріалах, доданих до рішення Злинською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області № 1171 від 07.04.2023 року, не відноситься до сільськогосподарських угідь, а отже не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування при виділенні земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) станом на дату прийняття зазначеного рішення. Відповідно до зазначеного висновку судовий експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку. Висновок підготовлений для подання до суду (а.с. 38).

Крім того, з дослідницької частини висновку вбачається, що за результатами візуального обстеження проведеного на місцевості 29.06.2023 року було виявлено, що на земельній ділянці, яка запропонована сільськогосподарською радою до виділення земельної частки (паю) ОСОБА_1 у натурі (на місцевості), станом на момент її обстеження, розташовані залишки зруйнованих будівель (споруд), асфальтобетонного покриття доріжок та майданчиків, бордюрного каменю (див. фото 1,2,3,4,5,6). Згідно визначень сільськогосподарських угідь (рілля, пасовища, сіножаті, багаторічні насадження), що містяться в додатку 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, жодне з наведених не містить посилання на розташування (розмішення) будь-яких залишків будівель чи споруд, асфальтобетонного покриття доріжок та майданчиків, бордюрного каменю на ділянках сільськогосподарських угідь (а.с.36).

18.08.2023 представником стягувача була подана заява до Маловисківського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) про вжиття заходів примусового виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області № 392/779/18 (а.с.39).

Згідно повідомлення начальника Маловисківського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Кавун В.В. № 17174 від 12.09.2023, заявником не було дотримано процедури подання до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та отримання технічної документації на земельну ділянку та отримання витягу з ДЗК для звернення до відповідної сільської ради з заявою про затвердження технічної документації на відповідну земельну ділянку (а.с. 41-42).

14.10.2023 представник стягувача Усатенко В.Ю. звернувся до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) із скаргою на бездіяльність начальника Маловисківського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Кавун В.В. щодо невжиття заходів примусового виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області № 392/779/18 та зобов`язання вжити заходи примусового виконання рішення (а.с. 43).

Відповідно до повідомлення начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Горбатюк Д. № 43569/27.2-38 від 31.10.2023 при розгляді звернення ОСОБА_2 встановлено недотримання вимог ст. 74 «Про виконавче провадження» (а.с. 45).

Згідно довідки Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 488 від 28.10.2024 року (наданої на виконання ухвали суду), земельна ділянка, що виділена рішення Злинської сілької ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 11/71 від 07.04.2023 року на виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2021 року по справі № 392/779/18 знаходиться в межах с. Злинка Новоукраїнського району Кіровоградської області. На даній земельній ділянці до виділення та на даний час відсутні об`єкти. Виділена земельна ділянка розташована на території Злинської сільської ради, що раніше перебувала у складі земель колективної власності КСП ім. Свердлова, на даний час не сформована, кадастрового номера та адреси розташування не має.

Встановивши дані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення скарги, з огляду на те, що заступник начальника Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Драган Н.М., всупереч Закону України «Про виконавче провадження», не перевірила належним чином виконання Злинською сількою радою Новоукраїнсього району Кіровоградської області рішення суду, зокрема, щодо виділення ОСОБА_1 земельної ділянки, з урахуванням права позивача на земельну частку (пай) встановленого рішенням суду.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначені статтею 16 ЦК України.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина третя статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частинами першою та другою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

ЄСПЛ вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»).

У справі «Глоба проти України» (заява №15729/07, §§26, 27) ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності. Суд також повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, «inter alia», захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. також рішення від 07.06.2005 року у справі «Фуклев проти України», заява №71186/01, §84).

Таким чином, установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. Схожі правові висновки КГС ВС виклав у пункті 13 постанови від 30.08.2018 року у справі №916/4106/14 та підпункті 8.12 постанови від 25.09.2020 року у справі №924/315/17.

На відміну від позовного провадження, у якому суд вирішує існуючий між сторонами цивільно-правовий спір, скарги на дії (бездіяльність), рішення державних (приватних) виконавців мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за їх належним виконанням. Згідно з чинним процесуальним законодавством, здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження у цивільному судочинстві.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 ЗУ «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 виявивши неналежне виконання рішення суду Злинської сільською радою звернувся до державного виконавця з вимогою про вжиття заходів примусового виконання рішення визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Згідно частин 1 та 2 цієї статті, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Однак, державний виконавець не відреагував на заяву стягувача та не перевірив виконання рішення боржником з урахуванням викладених у заяві порушень, що свідчить про бездіяльність державного виконавця та порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Твердження державного виконавця про те, що він не наділений правом тлумачення рішення суду та надавати правову оцінку рішенням суб`єктів владних повноважень, які прийняті на виконання рішення суду не заслуговують на увагу суду, з огляду на те, що статтею 18 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, зокрема, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.03.2025.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич