ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/510/25 Справа № 2-2137/10 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участі секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши заяви суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни та Зубакової Вікторії Петрівни про самовідвід по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року у цивільній справі № 2-2137/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-КР», Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в особі Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та його обтяжень Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції, про встановлення факту спільного проживання до 01 січня 2004 року, встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-КР», Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в особі Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та його обтяжень Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання правочинів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

До Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року у цивільній справі № 2-2137/10.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 29 липня 2024 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тимченко О.О., судді: Зубакова В.П., Остапенко В.О.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 серпня 2024 року з суду першої інстанції витребувана цивільна справа, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

У зв`язку з відрахуванням зі штату Дніпровського апеляційного суду судді Дніпровського апеляційного суду Тимченко О.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Корчиста О.О., судді: Агєєв О.В., Бондар Я.М.

Зборами суддів судових палат у м. Дніпро та м. Кривий Ріг визначено розташування робочого місця судді Агєєва Олександра Володимировича у місті Дніпро з 04 березня 2025 року, у зв`язку з чим протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий (суддя-доповідач) Корчиста О.І., судді: Бондар Я.М., Зубакова В.П.

З матеріалів справи вбачається, що колегією суддів у складі головуючого судді Соколан Н.О., суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., під час розгляду справи № 2-2137/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та визнання права власності в порядку апеляційного провадження, 31 жовтня 2014 року прийнято ухвалу, якою залишено без змін рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2010 року.

Вказана ухвала суду апеляційної інстанції скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року та справа була направлена до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

15 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-КР», Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в особі Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та його обтяжень Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання правочинів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заяви про самовідвід суддів Бондар Я.М. та Зубакової В.П. підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно частин 1, 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи зазначене, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суддів Бондар Я.М. та Зубакової В.П., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід суддів Бондар Я.М. та Зубакової В.П. підлягає задоволенню.

Відповідно частини 2 статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, 39 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяви суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни та Зубакової Вікторії Петрівни про самовідвід у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року у цивільній справі № 2-2137/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-КР», Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в особі Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та його обтяжень Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції, про встановлення факту спільного проживання до 01 січня 2004 року, встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-КР», Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в особі Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та його обтяжень Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання правочинів недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Судді:

Повний текст ухвали складено 19 березня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста