Справа №522/1576/25
Провадження №2/522/3702/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 30.01.2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 10.11.2007 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис №07, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час сімейного життя з`ясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони з літа проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв`язку з тим, що сім`я розпалася, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Також позивач просив визначити місце проживання дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .

Матеріали позову отримано суддею 31.01.2025 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №1083976 від 31.01.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 13.05.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 31.01.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 03.02.2025 року.

04.02.2025 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Зазначену заяву про усунення недоліків суддя отримала 05.02.2025 року.

Ухвалою суду від 06.02.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 17.03.2025 року.

У судове засідання призначене на 17.03.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив задовольнити та розірвати шлюб. Зазначив, що 01.08.2024 року син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Вимогу щодо визначення місця проживання дітей просив залишити без розгляду. Спору щодо поділу майна не має. Справу просив розглядати за його відсутністю.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ». Зазначила, що її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Спору щодо поділу майна на час розгляду справи не має. Справу просила розглядати за її відсутністю.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей залишено без розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 19.03.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб Виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис №07, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Від спільного шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.07.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №231, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 13.02.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №1188 (а.с.8зв., 12).

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Сторони з літа 2024 час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідачка згодна з позовом, про що є відповідна заява. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого зі сторін суду не пред`явлені.

На даний час судом встановлено, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що сторони прийшли до обоюдного бажання про розлучення, спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не має.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.1-12, 13, 76-80, 81, 89, ч.4 ст.200, 210, ст.223, 247, 258, 263-265, 268, 273, 275, 354, ЦПК України; ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10.11.2007 року Виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис №07, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 19.03.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.