"19" березня 2025 р.
Справа № 201/5555/24
Провадження № 2-др/642/8/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2025 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Вікторова В.В.,
при секретарі Гриценко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» Білоконь Інни Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації,
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 березня 2025 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на страхове відшкодування шкоди в порядку суброгації 36 041 грн. 86 коп., та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, призначено судове засідання.
Представник позивача ПрАТ «СК «Уніка» Білоконь І.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв чи заперечень не надав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, суд вважає можливим її задовольнити з наступних підстав.
Пунктом 3 ч.1 ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Так, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, 1) витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як зазначено у ч.4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
При розгляді даної заяви суд також враховує практику Верховного Суду, а саме: що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Судом встановлено, що при поданні позовної заяви до суду в ній було визначено попередній розрахунок суми судових витрат 7000 грн.
Із заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову допомогу вбачається, що представник позивача зазначив, що такі витрати становлять 10 000 грн., які він просить стягнути з відповідача.
Так, п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Положеннями абз. 1, 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд зазначає, що Цивільний процесуальний кодекс України обмежує учасника справи надати суду докази щодо понесених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом такої справи, п`ятиденним строком, за умови здійснення відповідної заяви до закінчення судових дебатів, а не виключно при поданні позовної заяви. Оскільки, об`єктивно, на момент звернення до суду з позовом учасник справи не завжди може оцінити розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та, зокрема, участь представника безпосередньо у майбутніх судових засіданнях та їх кількість, з огляду на характер спору, поведінку інших учасників судового розгляду, а також необхідність вчинення тих чи інших дій, пов`язаних із захистом своїх прав.
Тому суд вважає, що визначення позивачем різного розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, при поданні позовної заяви до суду та за результатами розгляду справи, не суперечить вимогам чинного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2020 року між АБ «Адвокатське бюро Олександрова Лисова «Еквіт» та ПрАТ «СК «Уніка» укладено Договір про надання правової допомоги №1/20ю (а.с. 77).
Згідно п. 1.1 вказаного Договору, його предметом є зобов`язання адвоката надавати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в тому числі, але не виключно, зокрема: складання документів правового характеру (звернень, заяв, скарг, листів, пропозицій, запитів та ін.) та процесуальних документів (відзивів, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства; представництво та захист інтересів Клієнта в судах всіх рівнів та інстанцій.
Згідно п. 4.1 ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.
01.12.2023 року між АБ « Лисов2856 «Еквіт» в особі керуючого бюро- адвоката Білоконь І.В. та ПрАТ «СК «Уніка» укладено додаткову угоду №3 до Договору №1/20ю від 31.12.2020.
Відповідно до Додатку №1 від 28.02.2024 року до Договору №1/20ю 31 грудня 2020 року сторони узгодили, що за надання правової допомоги клієнт платить фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 7000,00грн. За потреби і за необхідності участі адвоката у судовому засіданні, адвокат приймає участь у судовому засіданні, яка в подальшому оплачується Клієнтом із розрахунку 1500,00грн. за одну повну або неповну годину роботи.
До позовної заяви додано акт надання послуг №35 від 13.05.2024 року. Вказаний акт містить відомості про те, що адвокатом надані клієнту такі послуги: надання правової допомоги в суді першої інстанції, загальна вартість 7 000 грн.
До акту додано рахунок №35 від 28.02.2024 року. Згідно вказаного рахунку адвокатом надані наступні послуги: надання правової допомоги в суді першої інстанції, загальна вартість 7 000 грн.
Згідно платіжної інструкції №4864 від 11.03.2024 року ПрАТ «СК «Уніка» сплачено вартість наданих адвокатом послуг з правової допомоги у розмірі 7000,00грн.
До заяви про ухвалення додаткового рішення додано акт надання послуг № 40 від 10.02.2025 року. Вказаний акт містить відомості про те, що адвокатом надані клієнту такі послуги: представництво інтересів у судовому засіданні в режимі відеоконференції 10.02.2025 року, загальна вартість послуг 1500,00грн. До акту додано рахунок № 40 від 10.02.2025 року.
Згідно платіжної інструкції №193 від 12.02.2025 року ПрАТ «СК «Уніка» сплачено вартість наданих адвокатом послуг з правової допомоги у розмірі 1500,00грн.
Крім того, додано акт надання послуг № 45 від 03.03.2025 року. Вказаний акт містить відомості про те, що адвокатом надані клієнту такі послуги: представництво інтересів у судовому засіданні в режимі відеоконференції 03.03.2025 року, загальна вартість послуг 1500,00грн. До акту додано рахунок № 45 від 03.03.2025 року.
Судом встановлено, що в ході розгляду цивільної справи №201/5555/24 представником позивача, адвокатом Білоконь І.В., надані всі послуги, передбачені умовами укладених між ними договорів, актів та рахунків. Так, адвокатом підготовлено позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, готувались та подавались до суду процесуальні документи (клопотання) в інтересах позивача. Крім того, адвокат приймав участь у судових засіданнях: 10.02.2025 року та 03.03.2025 року.
Суд, при вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, враховує визначення сторонами фіксованого та погодинного розміру гонорару, які, як встановлено судом, були надані адвокатом позивачу у справі №201/5555/24.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

Заяву представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» Білоконь Інни Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - задовольнити.
Додаткове рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя В.В. Вікторов