Справа №487/1485/25
Провадження №2/487/1486/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бондаренко І.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 о звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та визнання права власності на виділені приміщення 22/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали позовної заяви, дійшла висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175 і 177 цього Кодексу.

Так з позовної заяви та додатків до неї вбачається, що позивач посилається на те, що йому належить на праві власності 22/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 та вказане нерухоме майно останній просить виділити в натурі та визнати право власності.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для державної реєстрації було подано: договір купівлі-продажу частини домоволодіння, серія та номер 283, виданий 18.04.2005; договір купівлі-продажу частини домоволодіння серія та номер 362, виданий 06.05.2025; довідка КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2-489 від 18.02.2016; рішення Заводського районного суду м. Миколаєва № 2-9323/09 від 19.11.2009; договір купівлі-продажу частки нерухомого майна серія та номер 5-543 виданий 18.05.2007.

Проте позивач в додатках до позову надає копії договорів купівлі-продажу 2005 року, згідно яких його частка становить 11/100 і не надає доказів щодо інших договорів, наявність та зміст судового рішення, або інші підстави набуття права власності.

Тому позивачем не надано правовстановлюючих на підставі яких у нього виникло право власності на 22/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

При цьому слід зауважити, що при з`ясуванні обставин існування у особи права власності, необхідним є встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Крім того, позивач посилається, що інші співвласники домоволодіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 о, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виділені в окрему адресу, проте ОСОБА_3 є власником буд. АДРЕСА_2 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 буд. АДРЕСА_3 , та не мають відношення до буд. АДРЕСА_1 та не зазначає, яким чином ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виділені в окремі адреси (чи проводився виділ їх часток в натурі), оскільки у разі, якщо такий виділ не проводився, ці особи мають бути залучені до участі у справі як відповідачі, оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, тому, здійснюючи виділ частки, суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, а у разі перевищення його частки, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Крім цього, в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наявна інформація про власників домоволодіння АДРЕСА_1 : ОСОБА_11 15/100 (погашено 30.06.2021, спадщину прийняла ОСОБА_2 ); ОСОБА_12 4/100, ОСОБА_1 (позивач) 30/100; ОСОБА_13 11/100; ОСОБА_14 (померла) 12/100. Проте позивач не залучає до участі у справі ОСОБА_12 ОСОБА_13 та спадкоємця ОСОБА_14 ані як відповідачів, ані як третіх осіб.

Крім цього, як передбачено частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру для фізичних осіб або фізичних осіб-підприємців складає 1 відсотків ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений у розмірі 3028 гривень.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсотків ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн. ) та не більше 15140 грн.

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить про виділ нерухоме майно майна в натурі та визнання права власності на вказане майно,тобто, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру.

При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2549,28 грн., виходячи із вартості майно, відповідно до звіту про оцінку майна, тобто за одну вимогу майнового характеру.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно доплатити судовий збір, за вимогу майнового характеру у розмірі 2549,28 грн., виходячи з вартості нерухомого майна.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, а відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху та позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви зазначені в мотивувальній частині ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк та роз`яснити, що інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: С.М. Афоніна