Справа №487/1121/25
Провадження №2/487/1346/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

17.03.2025 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2025 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 26.02.2025 року зазначена позовна заява була залишена без руху.

07.03.2025 року канцелярією суду зареєстровано заяву ОСОБА_2 про усунення недоліків позовної заяви у якій позивач, наполягаючи на прийнятті позовної заяви, вимоги суду не виконав.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи зміст заяви позивача про усунення недоліків, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху з метою належного її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Застосування положення п. 22 ч. 1ст.5 Закону України «Про судовий збір» підлягає за наявності певних умов, а саме:

вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України,

загибелі,

поранення,

перебування в полоні,

незаконного позбавлення волі або викрадення,

а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Саме для громадян, які зазнали таких непоправних наслідків через дії держави-агресора російської федерації, законодавець передбачив звільнення їх від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Ураховуючи, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду, а саме: не зазначено підстави звільнення його від сплати судового збору, перелік яких містить п. 22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», не надано суду документів у підтвердження наявності таких підстав та, за відсутності таких, не сплачено судовий збір, відповідно позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

При цьому слід зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення

Керуючись ст.185,261,353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкодивважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя В.В. Кузьменко