Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6188/24 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 69 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

секретаря судового засідання Болейко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу №279/6188/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року, яке ухвалене суддею Недашківською Л.А. у м. Коростені (повний текст складено 27.11.2024),

встановив:

У вересні 2024 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати, укладений між нею та відповідачем шлюб, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити з нею, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

На обґрунтування позову вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, відповідач зловживає спиртними напоями, в сім`ї виникають суперечки та бійки, які відбуваються в присутності дитини.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Березівка Коростенського району Житомирської області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м.Коростень Житомирської області, укладений 09.06.2023 року та зареєстрований Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (актовий запис №262), розірвано. Місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено за місцем проживання матері, ОСОБА_1 . Також, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн понесених судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 1211,20 грн.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, надавши при цьому копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 12 липня 2023 року.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалась.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Під позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Надаючи оцінку аргументам апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У цьому приписі немає вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій і прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору, але є вказівка на те, що мова йде про справи, які стосуються порушення їхніх прав саме як учасників бойових дій.

Ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань (частина друга статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет і підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб із урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (близький за змістом висновок щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» сформульований у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19)і від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19)).

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Цей спір не стосується питань, пов`язаних із соціальним захистом ОСОБА_2 як учасника бойових дій, із урахуванням положень статей 12 і 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на вказане посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», є помилковим. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Згідно частини 2 статті 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції задовольнивши позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу правильно поклав на відповідача обов`язок компенсувати сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права при вирішенні питання розподілу судових витрат, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду у вказаній частині та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 18 березня 2025 року.