Справа № 489/8696/24
Провадження №2/489/663/25
УХВАЛА

про витребування доказів

20 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дідух К.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гриненка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги в порядку регресу,

встановив:

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дідух К.О. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 борг в порядку регресу в сумі 23 562,38 грн. та судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказує, що вона, відповідач ОСОБА_2 та їх донька ОСОБА_3 є співвласниками кв. АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/3 частині кожен. Особові рахунки для обліку витрат за надані житлово-комунальні послуги між співвласниками не поділені, основним наймачем є відповідач ОСОБА_2 , яким з ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», ТОВ «Місто для людей», ОГС «Миколаївгаз», КП «Комунтранс», МКП «Миколаївводоканал» укладені типові індивідуальні договори про надання послуг, які є публічними договорами приєднання. Проте у період з 01.01.2022 по 31.10.2024 (як і в минулі роки) позивач самостійно здійснює оплату за надані/спожиті комунальні послуги, відповідач в добровільному порядку грошових коштів на оплату комунальних послуг не надає. Крім того, відповідач не підтримує власність у належному стані, поточний та капітальний ремонт не здійснював з дати набуття права власності у 2012 році. З метою поліпшення житлових умов та енергозбереження тепла у квартирі позивач змушена була замінити вікна на пластикові. Загальна сума витрат, які позивач понесла у зв`язку з утриманням майна та оплатою комунальних послуг, склала 47 124,76 грн. Оскільки відповідач є співвласником квартири, відповідно до положень діючого законодавства власник повинен нести витрати на утримання майна, половину вказаної суми в розмірі 23 562,8 грн. позивач просить стягнути з ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_1 зазначає, що донька сторін ОСОБА_3 також є співвласником квартири, проте її повноліття настало ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином у період, за який стягується заборгованість, вона як співвласник була неповнолітньою особою та не мала повного обсягу прав та обов`язків, встановленого цивільним законодавством.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, зупинено провадження у справі № 489/8696/24 до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, чи припинення воєнного стану в Україні.

Відповідно до постанови Миколаївського апеляційного суду від 06.01.2025 ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 в частині зупинення провадження у справі скасовано.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.01.2025 прийнято справу № 489/8696/24 для продовження розгляду.

10.02.2025 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гриненка І.І. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що після розірвання шлюбу з позивачем та з початку вторгнення російської федерації у спірній квартирі не проживає, з 06.04.2022 був мобілізований та приступив до несення служби за межами м. Миколаєва. Декілька разів після 2023 року він намагався потрапити до квартири, проте йому це не вдалось, оскільки позивач змінила замки та не пускала його. З цього приводу він звертався до правоохоронних органів. Щодо дублікатів чеків, долучених позивачем до матеріалів справи на підтвердження оплати нею витрат на комунальні послуги, з їх змісту не вбачається, що платником є саме позивач. Навпаки, в них визначено, що платником є відповідач ОСОБА_2 . Згідно інформації, яка міститься в чеках, оплата відбувалась у м. Києві. Крім того, деякі з чеків долучено до матеріалів справи двічі. Окрім викладеного, відповідач зазначав про те, що він як військовослужбовець має пільги по оплаті житлово-комунальних послуг, та згідно довідки КП «Миколавкоммунтранс» станом на 01.01.2025 за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна переплата в розмірі 764,00 грн., яка виникла за період з 06.04.2022 по 02.12.2024. Щодо установки металопластикових вікон, відповідач вважає, що позивачем не надано жодних належних та достовірних доказів на підтвердження понесення нею відповідних витрат.

14.02.2025 від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, згідно якої вона спростовує заперечення відповідача проти позову та наполягає на задоволенні позовних вимог. Зокрема вказувала на те, що ніколи не чинила ОСОБА_2 перешкод у проживанні в спірній квартирі. Зазначала, що оскільки особовий рахунок відкрито саме на ім`я відповідача, тому його прізвище і вказано в квитанціях про оплату комунальних послуг, яка здійснювалась особисто нею із використанням особистого кабінету платника клієнта АТ КБ «ПриватБанк». Вважає, що інші твердження відповідача не спростовують позовних вимог.

18.03.2025 від представника позивача Томас Т.П. надійшло клопотання про витребування доказів. А саме з метою підтвердження факту встановлення у спірній квартирі металопластикових вікон та вартості вказаних послуг, в зв`язку з наявністю декількох юридичних осіб зі співзвучною назвою та однаковим місцезнаходженням, просить суд: витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «АДЕСЕМ» інформацію та/або підтверджуючі документи про факт надання послуг із зміни вікон на пластикові у кв. АДРЕСА_1 в період з липня по вересень 2023 року; витребувати у Приватного малого підприємства «АДІСЕМ» інформацію та/або підтверджуючі документи про факт надання послуг із зміни вікон на пластикові у кв. АДРЕСА_1 в період з липня по вересень 2023 року

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дідух К.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила також задовольнити клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гриненко І.І. проти задоволення клопотання про витребування доказів не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Згідно положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, в праві подати клопотання про витребування доказів судом.

Правосуддя здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; на засадах, згідно з якими суд повинен створювати умови і можливість для реалізації їхніх прав.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги зміст позовних вимог, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів по справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Водночас суд вважає за необхідне повідомити про те, що відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи задоволення клопотання про витребування доказів є підставі, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дідух Крістіни Олегівни про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «АДЕСЕМ», , інформацію та/або підтверджуючі документи про факт надання послуг із зміни вікон на пластикові у кв. АДРЕСА_1 в період з липня по вересень 2023 року.

Витребувати у Приватного малого підприємства «АДІСЕМ», , інформацію та/або підтверджуючі документи про факт надання послуг із зміни вікон на пластикові у кв. АДРЕСА_1 в період з липня по вересень 2023 року.

Витребувані докази необхідно надати у строк до 30.04.2025.

Копію ухвали для виконання направити ТОВ «АДЕСЕМ» (54028, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 20/1) та ПМП «АДІСЕМ» (54028, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 20/1).

Попередити про встановлену законодавством відповідальність за ненадання доказів.

Розгляд справи відкласти до 08.05.2025 до 09:30 год.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1416/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.03.2025.

Суддя Г.А. Микульшина