КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/2786/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів - Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Проскуріним Володимиром Геннадійовичем,

на рішення Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Осіпенко Л. М.

від 23 серпня 2024 року

у цивільній справі № 753/2009/23 Дарницького районного суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 , у тому числі і в кв. 35 в м. Києві . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Зазначає, що 23.07.2014 у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 111 (4511)).

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» 13.10.2021.

Утім, момент виникнення заборгованості між відповідачами та позивачем, такий договір не був укладений, заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» від мешканців вказаної квартири з метою їх ідентифікації не надавалася, що на переконання позивача не є підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг в повному обсязі.

Позивач вказував, що відповідачі з жовтня 2015 року своєчасно не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з липня 2015 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на день подачі позову.

Посилаючись на викладене, та з урахуванням уточнених позовних вимог, Товариство просило задовольнити позов та стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з постачання гарячої води з березня 2017 року по 01.03.2022, яка становить 49 556 грн 10 коп., заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання електричної енергії за період з 12.03.2017 по 01.03.2022, яка становить 27 474 грн 04 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 12 499 грн 62 коп., три відсотки річних у розмірі 5 484 грн 53 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води з серпня 2017 року по 23.02.2022 у розмірі 49 556 грн 10 коп., заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання електричної енергії за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 27 474 грн. 04 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 12 499 грн 62 коп., три відсотки річних у розмірі 5 484 грн 53 коп. та судовий збір 1 985 грн 24 коп, а всього у розмірі 96 999 грн 53 коп.

В апеляційній скарзі адвокат Проскурін В. Г., в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати частково і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» лише у частині стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 31.01.2020 по 23.02.2022. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було продовжено строк позовної давності за вимогами позивача з березня (централізоване опалення) та квітня (постачання гарячої води) 2017 року на підставі Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Вважав, що позивач зволікав із зверненням до суду за захистом своїх прав, «накопичував» заборгованість замість своєчасного звернення до суду, а також не подав відповідну заяву та не обґрунтував причини пропуску строку звернення до суду, а тому суд поновив строк позовної давності без належного правового обґрунтування. Позивачем зазначено у позовній заяві та у наданому розрахунку період заборгованості з липня 2015 року по 23.02.2022 року. Позовну заяву було складено 31.01.2023 та зареєстровано за №20.2/УПНюр/467. Таким чином, період розрахунку заборгованості може складати лише період з 31.01.2020 року по 23.02.2022 року. Звертав увагу на рішення Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі №753/16156/23, яке аналогічне поданій скарзі.

У поданому відзиві представник ТОВ «Євро-Реконструкція» Костюченко В. А. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним. Також просила розглядати справу у відсутність представника ТОВ «Євро-Реконструкція», про що подала відповідне клопотання.

Інші учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники справи в судове засіданні не з`явились, про день, час та місце розгляду даної справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, та відзиву на неї, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із того, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, а відповідачі ними користувалися, а тому зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те, що вони є користувачами наданих послуг. Зважаючи на клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності, та положення Закону № 540-IX та Закону № 2120-IX суд вважав, що пропущеною позивачем є позовна давність, яка стосується правовідносин сторін, що виникли до 12.03.2017, та дійшов висновку про те, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за період часу з 12.03.2017 по 23.02.2022, з урахування інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних , що передбачені ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Єдиним доводом апеляційної скарги є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що визначають перебіг та наслідки позовної давності, та, відповідно, неправильне визначення судом періоду, за який може бути стягнута заборгованість.

Отже факт отримання послуг від відповідача скаржником не заперечуються. Правильність розрахунку отриманих послуг не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частини перша, друга та третя статті 367 ЦПК України).

Судом встановлено, що надання послуг з послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг згідно рішення від 01.06.2012 № 198 та відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1.07.2014 є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії (а.с. 27-44).

Пунктом 3.3 Статуту ТОВ «Євро-Реконструкція», передбачено, що основними видами господарської діяльності є діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 38).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 26).

Згідно листа КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована (а.с. 62-63).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 49, 129).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно уточненого розрахунку позивача, заборгованість відповідачів за послуги з постачання гарячої води з серпня 2017 року по 23.02.2022 року становить 49 556, 10 грн., заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання електричної енергії за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року складає 27 474, 04 грн., інфляційна складова боргу в розмірі 12 499, 62 грн., три відсотків річних - 5 484, 53 грн. (а.с. 123-128).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо неправильності застосування у спірних правовідносинах позовної давності колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»

30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією РФ проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема п. 19, згідно якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося 02.02.2023, а отже враховуючи загальний строк позовної давності три роки, а також положення вищевказаних нормативних актів щодо продовження позовної давності на період карантину та воєнного стану, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що пропущеною позивачем є позовна давність, яка стосується правовідносин сторін, що виникли до 12 березня 2017 року. Відповідно, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість, що виникла за період часу з 12.03.2017 по 23.02.2022.

Саме із таким періодом стягнення погодився і позивач ураховуючи його пояснення від 04.10.2023 (а.с 113-122), у яких просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість врахувавши, наслідки пропуску позовної давності за період з липня 2025 року по 12.03.2017.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне продовження строку позовної давності судом, колегію суддів відхиляються, адже ґрунтуються на помилковому ототожненні позивачем процесуальних строків звернення до суду, із строками позовної давності, що визначаються нормами матеріального права.

Отже висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованості за період з 12 березня 2017 року по 23.02.2022 року за надані послуги є законним та обґрунтованим, й ураховує обмеження щодо нарахування інфляційних нарахувань, процентів річних з 24.02.2022, що запроваджені п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Доводи апеляційної скарги щодо висновків про застосування позовної давності Київським апеляційним судом у постанові від 15 серпня 2024 року у справі №753/16156/23, колегія суддів відхиляє, адже при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Проскуріним Володимиром Геннадійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 березня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко