ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Макарова М.О.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Слюсар Л.П. від 30 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Державної інспекції архітектури та містобудування України, Міністерства цифрової трансформації України про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником новозбудованого приватного житлового будинку загальною площею 149,0 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., який знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . З метою подання на реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснювалось на підставі будівельного паспорта, для подальшої реєстрації право власності на нього у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів 13.07.2024 року позивач в електронній формі через особистий електронний кабінет порталу Дія вирішив подати на реєстрацію декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснювалось на підставі будівельного паспорта. Проте, на п`ятому етапі заповнення декларації отримав повідомлення адміністратора системи про те, що сервіс Єдиної Державної системи у сфері будівництва тимчасово недоступний. У зв`язку з цим, 19.07.2024 року він звернувся у паперовому вигляді з декларацією до ЦНАП «Правобережний» м. Дніпро для отримання адміністративної послуги по реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснювалось на підставі будівельного паспорта, розташованого за адресою по АДРЕСА_1 . Адміністратор ЦНАП «Правобережний» сформувала в електронній формі заяву та скановані копії документів для передачі через Портал Дія або електронний кабінет користувача відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю на розгляд, але не змогла зареєструвати декларацію, у зв`язку з повідомленням адміністратора системи про неможливості подачі звернення під час воєнного стану. 01.08.2024 року позивач звернувся листом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про надання письмової відповіді щодо причин відмови у реєстрації поданої ним декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснювалось на підставі будівельного паспорта. Листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №10/5-1292 від 06.08.2024 року повідомлено, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуть (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» м. Авдіївка Покровського району Донецької області входить до цього переліку, у зв`язку з чим неможливо виконання будь-яких реєстраційних дій та надання адміністративних послуг на цій території. Це унеможливлює реєстрацію права власності на новозбудований житловий будинок, розташований за адресою по АДРЕСА_1 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Тому ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , загальною площею 149,0 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою по АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту (а.с.13-14).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та триває.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою по АДРЕСА_3 , що підтверджується копією довідки №1241- від 01.04.2022 (а.с. 59).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №359156714 від 20.12.2023 року, ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка кадастровий номер :014:006:0049, площею 0,0523 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою по АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №359340, виданого 04.04.2011 Відділом Держкомзему у місті Авдіївка Донецької області (а.с.16, 19, 28).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-023 від 07.12.2023 року, цільове призначення земельної ділянки №:04:006:0049 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 02.01 ( а.с. 20-25).

Відповідно до копії повідомлення ДЦ №2 від 15.10.2012 року, ОСОБА_1 повідомив Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Донецької області про початок виконання будівельних робіт, будівництво житлового будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_1 ; у повідомленні також вказано, що будівельний паспорт виданий №2-0011/2012 відділом архітектури та містобудування Авдіївської міської ради 20.09.2012 (а.с. 17, 26-27).

Згідно з копією технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 15.04.2024 року, виготовлений ФОП ОСОБА_3 , житловий будинок АДРЕСА_1 має загальну площу 149,00 кв.м, житлову площу - 45,1 кв.м. (а.с. 39-43). Дані цього технічного паспорту актуальні станом на 18.01.2020 року, що підтверджується відміткою із зазначеним змістом на звороті аркушу 39.

19.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністратора відділу ЦНАП «Правобережний» для отримання адміністративної послуги «Реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації», об`єкт будівництва розташований за адресою по АДРЕСА_4 .

01.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту адміністративних послуг та довільних процедур Дніпровської міської ради щодо подачі декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта, розташованого за адресою по АДРЕСА_4 (а.с. 47).

Листом Департаменту адміністративних послуг та довільних процедур Дніпровської міської ради від 06.08.2024 року №10/5-1292 повідомлено позивачу, зокрема, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуть (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» м. Авдіївка Покровського району Донецької області з лютого 2024 року знаходиться під окупацією, що унеможливлює виконання будь-яких реєстраційних дій та ведення адміністративних послуг на цій території (а.с. 48).

Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи містобудування» реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

За положеннями статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

За змістом частини третьої вказаної вище статті, до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України (абзац 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до пункту 9 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, на об`єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно з будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання з дотриманням таких особливостей: житлові будинки, побудовані за кошти юридичних і фізичних осіб, можуть прийматися в експлуатацію без виконання внутрішніх опоряджувальних робіт у квартирах та вбудовано-прибудованих приміщеннях, які не впливають на експлуатацію будинків, якщо це обумовлено договором, за умови відповідності їх санітарним, протипожежним і технічним вимогам. Перелік внутрішніх опоряджувальних робіт, без виконання яких можливе прийняття в експлуатацію житлових будинків, визначається Мінінфраструктури.

Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката (пункт 11Порядку від 13 квітня 2011 року №461).

Пунктом 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, встановлено, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації:

щодо об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку;

щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 18 Порядку №461, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Судом установлено, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :014:006:0049, площею 0,0523 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 .

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію повідомлення ДЦ №2 від 15.10.2012 року про початок виконання будівельних робіт за адресою по АДРЕСА_1 , яке зареєстроване Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Донецької області 28.09.2012 за вхідним №01-08-9472 (а.с. 17, 26-27), а також копію будівельного паспорту №2-0011/2012 на приватний житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданий відділом архітектури та містобудування Авдіївської міської ради Донецької області 20.09.2012 (а.с. 26-27).

На підтвердження факту завершення будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 позивач надав копію технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений ФОП ОСОБА_3 15.04.2024 року (а.с. 39-43).

Однак, згідно змісту вказаного вище технічного паспорту, дані технічного паспорту актуальні за станом на 18.01.2020 року (а.с. 39 зворот).

Загально відомою є інформація, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово був продовжений та триває по цей час.

Місто Авдіївка є адміністративним центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, з 24.02.2022 входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309, та на цей час є окупованим містом Російською Федерацією.

Відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 89 ЦПК України обов`язком суду є оцінка належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують закінчення позивачем будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 149,00 кв.м, житловою площею - 45,1 кв.м., станом на час подання позовної заяви у вересні 2024 року.

Технічний паспорт на вказаний вище житловий будинок був виготовлений ФОП ОСОБА_3 15.04.2024 року, однак у ньому зазначено, що дані технічного паспорту актуальні за станом на 18.01.2020 року (а.с. 39 зворот).

Тобто, технічний паспорт станом на 18.01.2020 року не є беззаперечним доказом існування закінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 149,00 кв.м, житловою площею - 45,1 кв.м., станом на час звернення до суду у вересні 2024 року, враховуючи ведення активних бойових дій у місті Авдіївка Покровського району Донецької області з лютого 2022 року.

Отже, належних та допустимих доказів закінчення будівництва вказаного вище житлового будинку та його існування з певними технічними характеристиками на час предявлення даного позову (збереження після ведення у місті активних бойових дій) суду не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 , загальною площею 149,0 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув; у задоволенні позову повинно бути відмовлено з наведених підстав.

Враховуючи зміст заявленої позовної вимоги - про визнання за позивачем права власності на будинок, - Міністерство цифрової трансформації України не є належним відповідачем у даній справі, оскільки відповідно до норм чинного законодавства, про що обгрунтовано зазначив місцевий суд, не здійснює прийняття в експлуатацію об`єкта закінченого будівництва, реєстрацію права власності на нерухоме майно у реєстрі, тощо.

Крім того, враховуючи предмет, обгрунтування позову, - позивачем не доведено наявності підстав для визнання за ним саме права власності на об`єкт завершеного будівництва, який не введений в експлуатацію.

Апеляційний суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову. В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Колегія наголошує, що позивач, на захист своїх прав та законних інтересів, не позбавлений можливості звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 05 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 17 березня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.О. Макаров