провадження № 2/208/1223/25
04 березня 2025 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання Дарчука М.І.,
27 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості за кредитними договорами, які є простроченими та відповідачем не погашається. До стягнення заявлено заборгованість, право на отримання якої позивач набув від первісних кредиторів відповідача.
Відповідно до відомостей Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, які отримані судом 12.12.2024 р., ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 12.12.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не надходило.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
09 вересня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5918987, який підписано позивачем. Основними умовами споживчого кредиту є наступні:
3) процентна ставка 1,99 % на день.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.
Відповідач, відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 09.09.2022 року о 12:03:09 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором C101850, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем.
Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 09.09.2022 року на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк».
26 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до умов якого, право вимоги за договором №5918987 про надання споживчого кредиту від 09.09.2022 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
31 липня 2024 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, відповідно до умов якого, право вимоги за договором №5918987 про надання споживчого кредиту від 09.09.2022 перейшло до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».
-0,00 грн сума заборгованості за пенею.
З метою стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частинами першою та другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Частинами 1-4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів» від 15.11.2016 року №1734-VIII (далі Закон №1734-VIII) встановлено, що кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.
Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про:
1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ;
2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо);
3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту;
4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України;
5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться;
6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.
Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.
Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит;
7) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг.
У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової чи супутньої послуги, що надаватиметься споживачу третьою особою та є обов`язковою для отримання кредиту, орієнтовна вартість такої послуги визначається за аналогічними, вже укладеними кредитодавцем договорами про споживчий кредит за попередні три місяці, або у разі відсутності таких договорів за середньою вартістю такої послуги, визначеною кредитодавцем за результатами аналізу вартості послуг, що пропонуються щонайменше трьома постачальниками на ринку таких послуг;
8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);
9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит;
10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;
11) порядок дострокового повернення кредиту;
12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.
Інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої цієї статті, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (суму, на підставі якої робиться відповідний розрахунок, зокрема суму наданого кредиту, суму непогашеного кредиту тощо).
Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг").
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону №1734-VIII нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
З наданих розрахунків вбачається відсутність нарахувань, здійснених позивачем відповідачу.
Матеріалами справи підтверджується виконання кредитодавцями своїх зобов`язань з надання відповідачу кредитних коштів, а також отримання та використання таких коштів відповідачем.
В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погашення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором або неналежність розрахунку заборгованості, заявленої до стягнення.
Подібне правозастосування здійснено Дніпровським апеляційним судом у постановах від 22.10.2024 року у справі № 629/552/24, від 15.10.2024 року у справі №209/7547/23, від 24.09.2024 року у справі № 206/5730/23, від 24.09.2024 року у справі №215/411/24, від 13.08.2024 року у справі №183/9777/23.
Вищевикладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача наявної заборгованості.
Подібне правозастосування здійснено Дніпровським апеляційним судом у постанові від 07.08.2024 року у справі №202/4760/23.
Надані докази у справі дають розумні підстави вважати, що відступлення права вимоги мало місце, в свою чергу жодного доказу на спростування факту такого відступлення відповідачем суду не надано. Позивачем надані в т.ч. витяги з договорів факторингу, а також наведено розрахунки заборгованості. Відповідач не надав контрдоказів проти цих обставин (відповіді на запити до первісних кредиторів, контррозрахунки, клопотання про витребування доказів також не заявлено). Також суд визнає належними доводи позивача про те, що відповідач не був обмежений у спростуванні твердження про отримання ним кредитних коштів шляхом надання виписки по банківському рахунку, розумних підстав для ненадання такого доказу (або ж заявлення клопотання про його витребування) відповідачем не наведено.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
У справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
01 серпня 2024 року позивачем укладено договір про надання правничої допомоги №.01/08/2024-А. Згідно п. 3.1 Договору вартість юридичних послуг за даним договором визначається у Актах наданих послуг по домовленості. Всього вартість наданої правової допомоги становить:
-Підготовка та подача позовної заяви - 10 000 грн. 00 коп.
Позивач здійснив оплату за надану правничу допомогу на підставі Акту наданих послуг від 17.09.2024 р. у повному обсязі.
Суд зауважує, що за клопотанням іншої сторони суд може зменшити витрати на професійну правничу допомогу згідно ст. 137 ЦПК України, в той час як критерії, визначені ст. 141 ЦПК України, судом застосовуються незалежно від наявності іншої сторони у справі.
Змістовно аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, що є релевантним до обставин цієї справи виходячи з тотожності відповідних положень законодавства.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.
За ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд визнає належними докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а такі витрати пов`язаними з розглядом справи. Водночас, суд не визнає такі витрати обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.
Так, зміст додаткової угоди наданих документів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу свідчить про те, що характер виконуваної адвокатом роботи має однотипний характер, відповідні роботи є подібними, в зв`язку з чим їх виконання не вимагає значних інтелектуальних зусиль та часових витрат. Також заявлений до відшкодування розмір витрат на адвоката є неспівмірним з ціною позову.
Зважаючи на вказане, суд констатує наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу з 10 000,00 грн до 2 500,00 грн.
Подібне правозастосування здійснено Дніпровським апеляційним судом у постанові від 03.08.2024 року у справі №172/149/24, від 01.08.2024 року у справі №172/160/24.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.
Відомості про сторони:
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Суддя В.Г. Гречана