Провадження № 2/756/193/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Омельчук М.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом його вселення.

У обґрунтування позовної заяви зазначив, що він є співвласником зазначеної квартири та не має можливості вселитися до помешкання, оскільки відповідач чинить перешкоди в доступі до нього.

Зазначає, що у зв`язку з вищевказаними обставинами, він неодноразово звертався до відповідача та правоохоронних органів із метою відновлення свого порушеного права. Проте, зазначені дії не усували перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, заперечував чинення перешкод і вказував, що його довіритель не збирається виконувати рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є єдинокровними братами по батьку ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, спадкоємцями першої черги майна померлого ОСОБА_5 були його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року за ОСОБА_3 визнано право власності на частину спадкового майна, а саме на частину квартири АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім іншого, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року встановлено, що з часу смерті ОСОБА_5 , співмешканка останнього ОСОБА_6 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_4 не надавала оригінали документів на квартиру нотаріусу роблячи усі спроби оформити спадщину лише на свого сина. Також, вказаним рішенням встановлено, що з часу смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 почала перешкоджати ОСОБА_3 у вступі у спадщину щодо майна померлого батька. Крім того, у зазначеному рішенні встановлено право власності ОСОБА_4 на частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частина квартири АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 .

У відповідності до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що обсяг прав кількох співвласників на один об`єкт не може бути більшим, ніж обсяг індивідуального (одного) прав власника на такий самий об`єкт. Однак обсяг прав співвласника спільного об`єкта не може бути адекватним обсягу індивідуального права власника на такий самий об`єкт, оскільки аналогічне право мають й інші співвласники.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження чинення перешкод у користуванні своєю часткою квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 надав лист Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 28.12.2022 у якому зазначено, що заява позивача щодо можливих неправомірних дій з приводу його майна Оболонським УП ГУНП у м. Києві розглянута. Та рекомендовано звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з рекомендованими листами про надання можливості користуванням спадковим майном, однак відповіді не отримав.

Крім іншого, матеріалами справи підтверджується звернення ОСОБА_3 до свого брата 18.11.2022 року з вимогою про усунення перешкод у користуванні спільним помешканням.

Підтвердженням неможливості потрапити ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1 є заява останнього, адресована 15.11.2022 року до голови Оболонської РДА, керівнику КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», ОСОБА_3 , представнику ОСОБА_1 .

Таким чином, в судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами чинення перешкод у користуванні ОСОБА_3 належною йому часткою спадкової квартири.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що надані позивачем докази у своїй сукупності є достатніми для підтвердження факту існування між сторонами спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі суд звертає увагу відповідача та його представника, що основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

За ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України; ст. 12, 81, 89, 263, 269 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вказану оселю.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три гривні) 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.03.2025 року.

Суддя А.В. Шевчук