Єдиний унікальний номер судової справи: 488/4268/24
Номер провадження 22-ц/812/583/25 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп»,

подану в його інтересах адвокатом Нікіпеловою Катериною Євгенівною

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2025 року ухваленого під головуванням судді - Чернявської Я.А., в приміщенні того ж суду по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту,

в с т а н о в и л а:

У вересня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №24045-05/2024, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15 800 грн на строк 120 днів до 16 вересня 2024 року зі сплатою щоденної процентної ставки 1,50%, з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0312.

Кредит надано відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки №5375 - 41 хх - хххх - 1805.

ТОВ «Стар Файненс Груп» взяті на себе зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, натомість ОСОБА_1 не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 30 липня 2024 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 40 764,00 грн, в тому числі: заборгованість по простроченому тілу - 15 800,00 грн; заборгованість по відсоткам - 2 844 грн, заборгованість по простроченим відсоткам - 14 220 грн, заборгованість по штрафам 7 900 грн.

Посилаючись на викладене ТОВ «Стар Файненс Груп» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 24045-05/2024 від 20 травня 2024 року у розмірі 40 764 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 грн.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 24045-05/2024 від 20 травня 2024 року у загальному розмірі 40 764,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено виникнення у відповідача зобов`язань за кредитним договором на умовах, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги і зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в тому числі із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ТОВ «Стар Фінанс Груп» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 5 500 грн витрати на професійну правничу допомогу на користь ТОВ «Стар Фінанес Груп».

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до п.1.1 Договору про надання правничої допомоги від 17 липня 2024 року визначено детальний опис робіт (наданих послуг), які Адвокатське об`єднання «КН Перший юридичний офіс» в особі керуючого партнера адвоката Нікіпелової К.Є. має надати апелянту у зв`язку із супроводом претензійно - позовної діяльності та примусового стягнення заборгованості стосовно позичальників (боржників) ТОВ «Стар Файненс Груп» згідно Реєстру, який є Додатком №1 та невід`ємною частиною даного Договору та відповідно до якого відповідач зазначений під № 37. Вказує на те, що з боку ТОВ «Стар Файненс Груп» на виконання ч.8 ст. 141 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України до позовної заяви долучені належні та допустимі докази для підтвердження та детального опису обсягу робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Нікіпеловою К.Є., в межах супроводу цивільної справи №488/4268/24 в Корабельному районному суді м. Миколаєва.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення в оскаржуваній частині в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги і зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Між тим з таким висновком погодитися не можливо з огляду на наступне.

Так, у позовній заяві ТОВ «Стар Файненс Груп» просило стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за супровід претензійно-позовної діяльності в суді першої інстанції у розмірі 5 550 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).

Указана судова практика є незмінною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищевказаного, колегія зазначає, що про факт понесення витрат на правничу допомогу та про орієнтовний їх розмір ТОВ «Стар Файненс Груп» зазначило в позовній заяві відповідно до вимог процесуального закону.

На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги від 17 липня 2024 року, укладений між ТОВ «Стар Файненс Груп» та Адвокатським об`єднанням «КН Перший юридичний офіс» в особі старшого партнера адвоката Нікіпелової К.Є. (надалі - Договір) та Ордер на надання правничої правової допомоги Серія ВН № 1319727 від 16 вересня 2024 року з адвокатом Нікіпеловою К.Є.

Згідно п.1.1. клієнт замовляє, а Адвокатське об`єднання надає Клієнту правову допомогу з питань пов`язаних із супроводом претензійно-позовної діяльності та примусового стягнення заборгованості стосовно позичальників (боржників) Клієнта згідно Реєстру, який є Додатком №1 та невід`ємною частиною даного договору. Супровід включає в себе - підготовку та направлення досудових вимог, підготовку та подання позовних заяв про стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту, супровід судових засідань у суді першої інстанції, супровід процедури отримання рішення судів першої інстанції про стягнення боргу (що набрали законної сили), отримання виконавчих документів, робота направлена на відкриття виконавчих проваджень за такими виконавчими документами, супровід та контроль виконавчого провадження за такими виконавчими документами до їх повного фактичного виконання.

В Реєстрі (позичальників) боржників, який є Додатком до договору про надання правничої допомоги від 17 липня 2024 року зазначено договір №24045-05/2024, який укладено між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 .

До правової допомоги, що надається Клієнту Адвокатським об`єднанням за цим Договором, також може відносить: - зокрема, представництво прав та інтересів Клієнта в судах загальної юрисдикції, збирання інформації з питань, що стосуються Клієнта, в т.ч. шляхом направлення різноманітних адвокатських запитів та звернень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з будь-яких правових питань (п.1.2 Договору).

За надання послуг вказаних у п.1.1 цього Договору Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню наступну винагороду - 5 500 грн за супровід претензійно-позовної діяльності стосовно одного позичальника (боржника) Клієнта у кількості відповідно до Реєстру, який є Додатком №1 та невід`ємною частиною даного Договору (п.2.1. Договору).

Згідно п.п. 3.3., 3.2., 3.3., 3.4. Договору, факт надання послуг, сторони оформляють Актами приймання - передач послуг (надалі - Акт). Адвокатське об`єднання складає Акт і надає його Клієнту, а останній підписує такий Акт протягом 3-х робочих днів з моменту отримання Акту. Якщо сторонами не погоджено інше в усній або письмовій формі. Адвокатське об`єднання формує та надає клієнту Акт по закінченню надання конкретної Послуги або по закінченню етапу надання конкретної послуги. Послуги по цьому Договору вважаються наданими з моменту підписання Акту сторонами.

Між тим, матеріли справи не містять Акту приймання-передачі послуг, підписаний сторонами із зазначенням конкретних послуг та витраченим часом, наданих по даній справі.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься позовна заява, яка подана в інтересах ТОВ «Стар Файненс Груп» представником - адвокатом Нікіпеловою К.Є.

Інших документів, поданих саме Адвокатським об`єднанням від імені ТОВ «Стар Файненс Груп» матеріали справи не містять.

Клопотань про зменшення витрат на професійну правничу допомогу матеріли справи не містять.

На встановлене суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

За такого, колегія суддів вважає, що оплаті підлягають лише витрати на правову допомогу за підготовку та подання позовної заяви до суду у розмірі 2000 грн., що є співмірним з огляду на обставини даної справи.

Враховуючи вище викладене, рішення суду на підставі п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», подану в його інтересах адвокатом Нікіпеловою Катериною Євгенівною - задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 19 березня 2025 року