Справа № 465/4956/24
Провадження 2/465/546/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.03.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 29.07.2000.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.07.2000 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін є двоє дітей повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 25 травня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, та неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 30 березня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

Після одруження сторони проживали спільно, самостійно вчиняли дії щодо організації свого побуту, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Проте, позивач зазначає, що з 2014 року стосунки між позивачем та відповідачем стали поступово погіршуватися, між сторонами виникали непорозуміння щодо участі в організації сімейного побуту, фінансового забезпечення сім`ї, спільного бюджету, ведення спільного господарства.

З квітня 2014 року сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та не проживають спільно, фактично стали один для одного чужими людьми, які не можуть продовжувати сімейні відносини, незважаючи на неодноразові спроби зберегти сім`ю, налагодити стосунки заради дітей.

Станом на сьогодні позивач та відповідач проживають окремо, кожен з них живе своїм життям та не цікавиться долею другого з подружжя, тобто їх шлюб носить формальних характер.

Позивач вважає, що подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та не відповідатиме вимогам законодавства України.

У зв`язку з вище викладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 05 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено проведення засідання.

04.10.2024 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про надання строку на примирення терміном 3 місяці.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення в межах цивільної справи про розірвання шлюбу терміном на три місяці, тобто до 04.02.2025 року включно, а провадження у справи до закінчення даного строку зупинено.

Ухвалою суду від 05.02.2025 року провадження у справі поновлено, та призначено справу в судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надійшла заява в якій вона зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Судом встановлено, що 29.07.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 29.07.2000.

Під час шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак більше не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої ним у позовній заяві позиції та у поданій заяві.

Відповідачкою подано заяву про надання строку для примирення.

Судом зупинено провадження та надано строк для примирення, однак у визначений судом строк сторони не примирилися.

Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити повністю.

Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у сумі 1211,20 грн, з огляду на його прохання, залишити за позивачем.

На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 29.07.2000.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 особ.

Суддя Мартьянова С.М.