Дата документу 18.03.2025
Справа № 334/516/24
Провадження № 2/334/98/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача Кузнєцова Д.О.,

представника відповідача Лелікова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузнєцов Дмитро Олександрович до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузнєцов Дмитро Олександрович до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних.

Позовна заява обґрунтована тим, що 02 травня 2021 року Живогляд ОСОБА_3 . за договором позики передав відповідачу ОСОБА_2 , грошові кошти в борг, а саме 7000 (сім тисяч) доларів США, що на момент передачі дорівнювало 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень. Про факт отримання у борг грошей свідчить розписка, яка була написана відповідачем власноруч.

Відповідно до умов договору позики, позика була надана відповідачу з визначенням конкретного строку її повернення, а саме строком на один рік до 02 травня 2022 року.

Не дивлячись на своє зобов`язання відповідач не повернула позику до цього часу. У зв`язку з чим він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, на момент подачі позову до суду становить 263 965.80 грн. (7000 доларів США еквівалентно курсу НБУ на дату виготовлення позову 19.01.2024 року).

Також, позивачем здійснені розрахунки 3 % річних на всю суму заборгованості, яка становить 13603,27 гривень.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 263965,80 грн., 3 % річних у розмірі 13603,27 грн. та стягнути судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 3381,29 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 14000 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду. Роз`яснено відповідачу право подання відзиву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України.

Окрім того, разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Кузнецовим Д.О. подано до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2024 року, було задоволено частково заяву представника позивача Кузнєцова Дмитра Олександровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних. Накладено арешт на 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 28267737, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною її відчуження.

27.02.2025 року, представник відповідача адвокат Леліков С.О. подав до відзив на позову заяву в якому вказав, що відповідачка не погоджується з позовом, оскільки завірена адвокатом копія розписки складене не ОСОБА_4 , а невідомою особою, так само підпис також не належить відповідачці. Жодних коштів Таштемір А.Ю. від ОСОБА_1 не отримувала. Враховуючи вищевикладене, вважає за доцільне витребувати оригінал розписки та провести судову експертизу.

30.07.2024 року, позивачем ОСОБА_1 , в судовому засіданні булодолучено до матеріалів справи оригінал розписки від 02.05.2021 року.

09.09.2024 року через канцелярію суду представник відповідача Леліков С.О. подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Окрім того, 09.09.2024 року представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, в якому зазначив, що проведення судової почеркознавчої експертизи боргової розписки необхідні матеріали, а саме оригінали документів, які містять вільні та умовно-вільні зразки підпису га почерк ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2024 року, клопотання представника відповідача адвоката Лелікова С.О. про витребування доказів було задоволено.

Витребувані вищевказаною ухвалою суду документи надійшли до суду.

Окрім того, 11.10.2024 року представник відповідача Леліков С.О. надав клопотання про долучення до матеріалів справи вільних та умовно-вільних зразків для проведення експертного дослідження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2024 року, було призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних, почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ( 69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, буд. 19А). На вирішення експертизи поставлено питання: Чи виконано підпис від імені « ОСОБА_5 » у документі «Розписка» від 02.05.2021 року нею, чи іншою особою?

10.02.2025 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов лист Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/108/10/7-2945-2025 від 05.02.2025 року з долученим Висновком експерта від 05.02.2025 року №СЕ-19/108-24/22904-ПЧ.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2025 року,відновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних.

13.03.2025 року, представник відповідача ОСОБА_6 , подав клопотання про постановлення окремої ухвали у цивільній справі, в якому просив постановити окрему ухвалу у цивільній справі №334/516/24, за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України, яку надіслати прокурору або органу досудового розслідування з метою внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Також, 13.03.2025 року, представник відповідача ОСОБА_6 , подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відж 23.01.2024 року.

В судовому засіданні 13.03.2025 року представник позивача ОСОБА_7 зазначив, що стороною позивача були всі докази надані, з висновком експерта ознайомлений. Щодо клопотання про скасування заходів забезпечення позову зазначив, що під час винесення рішення судом і так вирішувалось би питання про скасування заходів позову. Щодо клопотання про винесення окремої ухвали заперечував.

В судовому засіданні 13.03.2025 року представник відповідача ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки відповідно до висновку експерта вказана розписка не була підписана відповідачкою. Клопотання про винесення окремої ухвали та клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримав, просив задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. (ч.1 статті 1047 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 30.07.2024 року, позивачем ОСОБА_1 , в судовому засіданні було долучено до матеріалів справи оригінал розписки від 02.05.2021 року, згідно якої ОСОБА_8 взяла грошові кошти в борг у Живогляд ОСОБА_9 , а саме 7000 доларів США, що по курсу НБУ складає 190000 грн., строком до 02.05.2022 року. Гарантією повернення вказаної суми є її частина будинку АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, про що зазначено в частині першій статті 1050 ЦК України.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позикодавця до позичальника.

У відповідності до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами не надано відповідні висновки експертиз із цих самих питань або висновки експерта викликають сумнів щодо їх правильності.

Враховуючи, що стороною відповідача заперечувався факт укладання договору позики (написання розписки) та отримання грошових коштів, судом було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертизи поставлено питання: Чи виконано підпис від імені « ОСОБА_5 » у документі «Розписка» від 02.05.2021 року нею, чи іншою особою?

Згідно Висновку експерта від 05.02.2025 року №СЕ-19/108-24/22904-ПЧ за результатами судової почеркознавчої експертизи, запитання : «Чи виконано підпис від імені « ОСОБА_5 » у документі «Розписка» від 02.05.2021 року нею, чи іншою особою?», а саме в частині, де штрихи підпису виконані струменевим способом друку, не вирішувалось у зв`язку із тим, що являється технічним зображенням. В частині, де штрихи підпису виконані пишучим приладом, не вирішувалось, у зв`язку з тим, що штрихи обведення підпису, який виконаний струменевим способом другу унеможливлюють відображенню ознак, які характерні для письмово-рухової навички виконавця, для його ідентифікації.

Досліджуючи зміст наданого позивачем документу (який позивач іменує як оригінал розписки) та висновок експерта від 05.02.2025 року, суд приходить до висновку, що текст розписки ОСОБА_4 не погоджувався та не схвалювався, оскільки підпис проставлений під текстом розписки є технічним зображенням, а не оригіналом підпису відповідачки ОСОБА_4 .

Це означає, що як такої розписки відповідачем ОСОБА_4 не видавалося, текст її не схвалювався, а тому відсутні будь-які підстави вважати, що вона отримувала кошти у позику від позивача ОСОБА_1 .

Також, суд звертає увагу, що при подачі позову до суду, адвокатом Кузнєцовим Д.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 було надано копію Розписки від 02.05.2021 року яка засвідчена представником позивача, що вона відповідає оригіналу.

30.07.2024 року, позивачем ОСОБА_1 , в судовому засіданні було долучено до матеріалів справи оригінал розписки від 02.05.2021 року.

Суд, досліджуючи вказані документи, звертає увагу, що підпис ОСОБА_4 (як зазначено стороною позивача), який міститься на оригіналі розписки від 02.05.2021 року та підпис на наданій разом з позовом копією розписки, яка засвідчена адвокатом Кузнєцовим Д.О., істотно відрізняються.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №227/3760/19-ц зроблено висновок про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом під час розгляду справи було встановлено, що відповідачкою ОСОБА_4 не укладався договір позики, грошові кошти не отримувались, а наданий стороною позивача доказ, як «оригінал» розписки не містить оригінального підпису відповідачки, а містить лише технічне зображення її підпису.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо клопотання представника відповідача скасування заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду від 23.01.2024 року по справі № 334/516/24, а саме скасувати арешт, який був накладений на 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 28267737, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною її відчуження.

Щодо клопотання представника відповідача про винесення окремої ухвали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 7 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали на підставі ст..262 ЦПК України є дискреційним повноваженням суду і є його правом, а не обов`язком.

Суд зазначає, що під час розгляду справи не було встановлено підстав для постановлення окремої ухвали.

У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузнєцов Дмитро Олександрович до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, 3% річних - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду від 23.01.2024 року по справі № 334/516/24, а саме скасувати арешт, який був накладений на 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 28267737, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною її відчуження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Баруліна Т. Є.