Справа № 188/3200/24
Провадження № 2/188/1022/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Місюри К.В.

за участю секретаря Лисяк А.Є.

розглянувши у судовому засіданні в смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.01.2011 р., актовий запис про смерть №05 від 11.01.2011 р., що вчинений Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виконкому Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17.10.2024 р., №1425 згідно погосподарського обліку Миколаївської сільської ради згідно запису у погосподарській книзі №7 (номер об?єкта погосподарського обліку 0651-1) власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є чоловіком спадкодавця - ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 22.10.2024 р., №3.

ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується довідкою виконкому Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17.10.2024 р., №1725.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.10.2024 р.

Згідно з довідкою виконкому Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17.10.2024 р., №1726 на день смерті ОСОБА_3 разом з ним була зареєстрована його дружина - ОСОБА_2 .

20.09.2024 року Позивачка дізналася у приміщенні Миколаївської сільської ради, що ОСОБА_2 29.10.2001 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №192, згідно з яким усе своє майно на випадок смерті заповіла у власність Позивачці.

До 20.09.2024 р., (дати отримання дублікату заповіту) Позивачка не була обізнана про існування вказаного заповіту та його зміст. Вказана обставина підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради від 17.10.2024 р., №238.

20.09.2024 р., Позивачка особисто звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмили Василівни з питання прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус своєю постановою від 23.09.2024 р., відмовив Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вказавши, що строк для прийняття спадщини нею пропущено й у зв`язку з цим Позивачка має право звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не зверталися.

Позивачка є онукою спадкодавця. На час смерті спадкодавця Позивачка разом з нею не проживала, заяви про прийняття спадщини або відмови від неї у визначений законом строк не подавала, про смерть бабусі була достовірно обізнана, але наміру оформлювати спадкові права після її смерті не мала, оскільки не знала волі спадкодавця з приводу розпорядження її майном на випадок смерті. Позивачка вважала, що спадкодавець бажає, щоб її майно перейшло в порядку спадкування її сину (батькові Позивача) ОСОБА_4 , який тривалий час проживає неподалік від спадкодавця, частіше від Позивачки її навідував.

Про те, що ОСОБА_2 на випадок смерті заповіла усе своє майно у власність Позивачці - остання не знала. Про існування та зміст заповіту ОСОБА_2 Позивачка дізналася , після отримання дубліката заповіту, тобто після спливу 6-місячного строку на прийняття спадщини.

Після того, як Позивачка дізналася про волю спадкодавця щодо розпорядження майном після її смерті на її користь, нею негайно було прийнято рішення прийняти спадщину та оформити правовстановлюючі документи. З цього приводу Позивачка негайно 20.09.2024 р., звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмили Василівни, надала усі необхідні документи для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу №119/2024, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.09.2024 р., №78441350.

Позивачка вважає , що пропустила строк з поважних причин, а тому звернулася до суду.

В судове засідання позивачка не з`явилася , надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та відсутність її представника, позовні вимоги повністю підтримує , просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений.

Суд , вивчивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.01.2011 р., яка доводилася позивачці ОСОБА_1 рідною бабусею. Факт родинного зв?язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (позивачки) серії НОМЕР_3 від 15.11.1975 р., а також свідоцтвом про народження батька позивачки - ОСОБА_4 (батьками якого є - ОСОБА_2 ( спадкодавець) та ОСОБА_3 ).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виконкому Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17.10.2024 р., №1425 згідно погосподарського обліку Миколаївської сільської ради згідно запису у погосподарській книзі №7 (номер об?єкта погосподарського обліку 0651-1) власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 - чоловік - ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 22.10.2024 р., №3.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.10.2024 р.

Згідно з довідкою виконкому Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17.10.2024 р., №1726 на день смерті ОСОБА_3 разом з ним була зареєстрована його дружина - ОСОБА_2 .

Про те , що ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №192, згідно з яким усе своє майно на випадок смерті заповіла у власність ОСОБА_1 , позивачка дізналася 20.09.2024 року у приміщенні Миколаївської сільської ради.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

До 20.09.2024 р., (дати отримання дублікату заповіту) Позивачка не була обізнана про існування вказаного заповіту та його зміст. Вказана обставина підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради від 17.10.2024 р., №238.

20.09.2024 р., Позивачка особисто звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмили Василівни з питання прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу №119/2024, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.09.2024 р., №78441350. Однак нотаріус своєю постановою від 23.09.2024 р., відмовила Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вказавши, що строк для прийняття спадщини нею пропущено й у зв`язку з цим Позивачка має право звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не зверталися.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області не повідомляла Позивачку після смерті спадкодавця про заповіт та його зміст до 20.09.2024 року (часу звернення Позивача з проханням видати йому дублікат вказаного заповіту), що підтверджується довідкою вказаного органу місцевого самоврядування від 17.10.2024 р., №238.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Верховний суд у Постанові від 22.12.2021 року по справі №703/4978/19 дійшов наступних правових висновків:

«Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем докази та врахувавши пояснення сторін по суті справи, виходячи із встановлених обставин, дійшов правильного висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що він не проживав спільно зі спадкодавцем, не мав спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього лише у серпні 2019 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку».

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного суду від 26.06.2019 р., по справі № 565/1145/17, від 17.03.2021 р., по справі №638/17145/17.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., №7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, відповідачем по даній справі виступає Миколаївська сільська рада, на території якої розташоване спадкове нерухоме майно.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину.Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 30 днів з дня набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Судові витрати по даній справі залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра