Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/80/25

Провадження № 2/348/340/25

18 березня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, якою просить змінити, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2020, спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 15.11.2011 перебувала з відповідачем у шлюбі, який 09.07.2013 розірваний на підставі рішення суду. Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2020 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1 700,00 грн щомісячно. Крім сплати аліментів відповідач іншої матеріальної допомоги не надає, не бере участь у витратах, викликаних потребами дитини. З 26.08.2024 відповідач перебуває на військовій службі. Крім того, позивач є інвалідом 2 групи. У зв`язку з цим вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу).

1.2. Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що обставини вказані позивачкою у позовній заяві, що він окрім аліментів іншої матеріальної допомоги не надає, не бере участі у витратах, викликаних потребами дитини, не відповідають дійсності. Зокрема, відповідач вказує, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина ОСОБА_5 , підтримує з сином зв`язок, бере участь у його вихованні, неодноразово забирав сина до себе та проводив з ним час. Також відповідач у відзиві зазначив, що брав участь у додаткових витратах, викликаних потребами дитини, зокрема у 2021 році брав участь у витратах пов`язаних із організацією для сина святкової події пов`язаної із його Першим Причастям, де був присутній та оплатив половину цих витрат. У 2023 році перебував разом з сином на амбулаторному лікуванні в КНП «Надвірнянська дитяча лікарня», де особисто піклувався про його здоров`я. В цьому ж році, під час перебування позивачки на лікуванні, його син ОСОБА_5 проживав разом з ним протягом декількох днів і в цей час він повністю забезпечував його догляд, харчування та всі необхідні потреби. Враховуючи, що його син ОСОБА_5 має проблеми із зором, то він відвідав із дитиною лікаря-офтальмолога та після отримання медичних рекомендацій придбав йому необхідні окуляри. Крім цього, в грудні місяці 2024 року він надіслав своєму синові Ростиславові 3000 грн для придбання йому мобільного телефону, а пізніше в кінці цього місяця ще 1000 грн на ремонт телефону. Також вказує, що з 14.09.2022 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , під час якого ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_7 . Відповідач зазначає, що на його утриманні також перебуває його мати ОСОБА_8 , яка є пенсіонеркою та перебуває на диспансерному обліку в ендокринолога з діагнозом цукровий діабет. На даний час відповідач є військовослужбовцем і отримує грошове забезпечення, однак його частину витрачає на придбання військового спорядження, одягу, на обслуговування транспортних засобів, які військові використовують для потреб підрозділу, а також купує додаткове обладнання, генератори та інші необхідні речі. А тому, враховуючи що позивач жодних доказів до позовної заяви про зміну обставин відповідно до яких суд може змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення не надала, просить суд в задоволенні її позовних вимог відмовити в повному обсязі.

1.3. Позивач відповіді на відзив не надала, однак від позивача 18.03.2025 року через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона після ознайомлення з матеріалами даної справи просить суд відзив до уваги не брати, оскільки відповідачем замість відзиву з додатками їй було надіслано на поштову адресу клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву з додатками доданих ним документів: копії паспорту, коду та посвідчення учасника бойових дій, а самого відзиву з додатками, який є наявний у матеріалах справи, вона не отримувала. А тому позовні вимоги підтримує повністю і наполягає на зміні способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки це є її правом, яке не може заперечуватись відповідачем. Зазначає, що хворіє, є особою з інвалідністю 2 групи, а тому в неї змінилися обставини, що впливають на розмір визначення аліментів.

2. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 17.01.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось оскільки розгляд справи здійснюється судом без проведення судового засідання.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що сторони у справі з 15.11.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2013. Позивач після розірвання шлюбу відновила дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 ». Вказані обставини встановленні рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2020 у справі № 348/1212/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів, яке набрало законної сили 29.09.2020.

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2020 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З Довідки № 817 від 19.09.2024 вбачається, що відповідач перебуває на військовій службі з 26.08.2024.

Позивач згідно пенсійного посвідчення, виданого 21.08.2024, є особою з інвалідністю 2 групи (а.с.20).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , долученої відповідачем до відзиву вбачається, що з 14.09.2022 ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 (а.с. 47).

У відповідача з ОСОБА_6 народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 48).

З долучених відповідачем до відзиву копії посвідчення та довідки від 19.02.2025 вбачається, що його мати ОСОБА_8 , 1948 року народження є особою пенсійного віку та знаходиться на диспансерному обліку в ендокринолога з діагнозом цукровий діабет.

Згідно платіжної інструкції долученої до відзиву відповідач 28.12.2024 року переказав на рахунок позивача 1000 грн, призначення платежу переказ власних коштів.

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження(частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пенсійного посвідчення, виданого 21.08.2024, позивачка є особою з інвалідністю 2 групи, що свідчить про погіршення її стану здоров`я з часу ухвалення судом рішення від 20.08.2020 року.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13,і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20,від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилалася, у тому числі на те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у 2020 році у неї погіршилось матеріальне становище в зв`язку із погіршенням її стану здоров`я, що призвело до втрати працездатності, оскільки вона є особою з інвалідністю 2 групи. Також, зазначає, що на даний час відповідач проходить службу в ЗСУ, де отримує грошове забезпечення.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження погіршення стану здоров`я позивача, що відноситься до підстав зміни розміру аліментів, передбачених статтею 192 СК України.

Відповідач проходить службу в ЗСУ.

Також судом при визначенні розміру аліментів враховується, що на утриманні відповідача перебуває дитина, народжена під час іншого шлюбу.

Посилання відповідача у відзиві на ті обставини, що він крім аліментів, надає додаткові кошти, викликані станом здоров`я та потребами сина ОСОБА_5 , а саме консультація лікаря-офтальмолога, придбання окулярів, надання грошових коштів на придбання мобільного телефону в сумі 3000 грн надання коштів на організацію та оплату святкових подій, які мали місце в житті його сина ОСОБА_5 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не підтверджені доказами.

Крім того, здійснення таких витрат не звільняє відповідача від обов`язку сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Наявність у відповідача матері пенсійного віку та перебування її на диспансерному обліку у ендокринолога не свідчить, що вона перебуває на його утриманні. Крім того, з долученого пенсійного посвідчення вбачається, що воно видане ОСОБА_8 19.11.2003 року, тобто ще до ухвалення попереднього рішення суду.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні доказине мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатністьі взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраниму справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).З моменту ухвалення судом рішення від 20.08.2020 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1 700,00 грн змінився матеріальний стан відповідача, який перебуває на військовій службі, у зв`язку з чим отримує грошове забезпечення. Також суд враховує, що у відповідача після ухвалення судом рішення перебуває на утриманні ще один син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, погіршився стан здоров`я позивачки, яка стала особою з інвалідністю 2 групи внаслідок загального захворювання.

Вказані обставини дають можливість дійти висновку, що розмір аліментів, який має сплачувати відповідач на утримання сина може бути збільшений, в тому числі шляхом зміни способу його стягнення.

Посилання позивача про не отримання відзиву на позовну заяву є неспроможними, оскільки до відзиву додано фіскальний чек АТ "Укрпошта" від 03.03.2025 (а.с. 50) про надсилання відповідачу кореспонденції № 772, при цьому на підтвердження обставин щодо відсутності у вказаному відправленні відзиву з доданими документами позивач доказів не надала. Крім того, суд враховує, що відповідач ознайомилась з матеріалами справи, в тому числі відзивом на позовну заяву та доданими до неї документами. З урахуванням вказаних обставин справи суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_5 , шляхом стягнення на користь позивача 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

5. Висновки суду.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зміни способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_11 з твердої грошової суми на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід державного бюджету підлягає стягненню 807,47 грн витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету 807 (вісімсот сім) грн 47 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Валігурський Г.Ю.