КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8550/2025
У Х В А Л А

14 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження, виконання вимог ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою адвоката Халупки Сергія В`ячеславовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року у складі судді Панченко О.М.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням адвокат Халупка С.В. в інтересах ОСОБА_1 , 22 лютого 2025 року звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає про те, що скаржник звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на підтвердження чого долучив до апеляційної скарги довідку військової частини НОМЕР_1 від 05 листопада 2024 року №1837/840Д, витяг з наказу від 27 серпня 2024 року №258.

Однак, з наведеною позицією скаржника апеляційний суд погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

З матеріалів справи вбачається, що матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої він просить ухвалити рішення зводиться до поділу спільного майна подружжя.

Отже, спірні правовідносини не пов`язані із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи будь-яким іншим чином пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а тому відсутні визначені законом підстави для звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у справі №754/12632/24.

З огляду на викладене, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI .

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Сума судового збору, яка підлягала сплаті під час подання позову складала 1 450 грн 75 коп.

Отже, сума судового збору за подання апеляційної скарги складає 2 176 грн 12 коп (1 450,75 х 150 %).

Враховуючи положення п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», скаржнику необхідно здійснити сплату судового збору в розмірі 2 176 грн 12 коп на наступний розрахунковий рахунок:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Суду необхідно надати оригінал квитанції.

Крім того, згідно п. 7 ч. 2 ст. 256 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подала скаргу.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач не погоджується з рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року та просить скасувати його повністю або частково та ухвалити нове рішення у справі.

Проте, повноваження суду апеляційної інстанції, визначені ст. 374 ЦПК України. Так, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 необхідно подати нову редакцію апеляційної скарги та конкретизувати її прохальну частину, вказавши що саме необхідно зробити суду з рішенням, скасувати повністю або лише в окремій його частині. У разі часткового оскарження рішення вказати в якій саме частині та зазначити яким чином підлягає розподілу спільне майно подружжя.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 357 ЦПК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, її слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Халупки Сергія В`ячеславовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити скаржнику право протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду усунути виявлені недоліки.

У випадку невиконання вимог ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною й підлягатиме поверненню.

Суддя: