УХВАЛА

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 138/3592/21

провадження № 61-12762ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув заяву військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 серпня 2024 року в справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за квартирну плату та комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_1 , у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 вересня

2024 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 серпня 2024 року повернуто заявнику.

У березні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1

про повернення судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 452,80 грн.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про повернення заяви про повернення судового збору з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Заява про повернення судового збору військової частини НОМЕР_1 сформована у системі «Електронний суд» та підписана Войтенком А. Е., на підтвердження повноважень якого додано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, довіреність у порядку передоручення від 17 січня 2024 року, видану Лобачовим Г. І.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 62 ЦПК України).

Згідно із частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявникові без розгляду.

Оскільки до заяви Військової частини НОМЕР_1 не додані докази повноважень представника Войтенка А. Е. діяти від імені Військової частини НОМЕР_1 у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), в ЄДР також відсутні такі дані, то вказаний процесуальний документ слід повернути без розгляду.

Керуючись частиною четвертою статті 183 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець