ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/284/25

Провадження № 22-ц/820/656/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2025 року, суддя Матвєєва Н.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 ,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2025 року відмовлено у видачі судового наказу, оскільки заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування скарги апелянт зазначила, що звернулася до суду із вимогою про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника, у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), що узгоджується із приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Вказівка у заяві на те, що визначена частка від заробітку (доходу) платника аліментів не повинна бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку відповідає вимогам ст. 182 СК України та не є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Розгляд справи судом проведено без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що на утриманні ОСОБА_1 , (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 »), перебуває син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якого відповідно до свідоцтва про народження, виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 03.08.2018 року (актовий запис 2059), є ОСОБА_2 .

Ч. 5 ст. 183 СК України передбачено право батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

П. 4 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

П. 5 ст. 161 ЦПК України також передбачена можливість видачі судового наказу у разі заявлення вимоги про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу вказує на те, що вона просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч. 2 ст. 182 СК України закріплене положення про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Даною нормою також встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, незалежно від способу стягнення коштів на утримання дитини, розмір присуджених до сплати аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є гарантією держави для неповнолітніх осіб, права яких не можуть бути обмежені внаслідок застосування того чи іншого судового провадження при вирішенні питання їх належного матеріального утримання.

В той же час, у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення відсутнє посилання на встановлені судом обставини, на підставі яких суд визначив вимоги ОСОБА_1 , викладені в заяві про видачу судового наказу такими, що не відповідають вимогам ст. 161 ЦПК України, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість відмови суду першої інстанції у видачі судового наказу, відтак необхідність скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2025 року скасувати, справу направити до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова