Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1131/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , який залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Заповіт складено 26.01.2016 року, посвідчено секретарем виконавчого комітету Дюлянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, реєстровий номер 4.

Після смерті ОСОБА_4 заведено Спадкову справу у Виноградівській державній нотаріальній конторі: №65/2017, дата заведення 22.02.2017. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_4 ).

Залишила заповіт, яким заповіла позивачу житловий будинок в АДРЕСА_1 . Заповіт складено 24.10.2018 року, засвідчено секретарем виконавчого комітету Дюлянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області.

Спадкова справа не відкривалася, оскільки правовстановлюючий документ на будинок не виготовлено.

Отже, перехід права власності на нерухоме майно, що ввійшло до спадкової маси після смерті моїх діда та бабусі не оформлено.

Позивач є спадкоємцем обох за заповітами.

Позивач прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Однак не може оформити спадщину у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

До складу спадщини ОСОБА_3 ввійшло нерухоме майно:

- земельна ділянка площею 1,31 га, розташована на території с.Дюла, контур №298 Чорнотисівської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю IV- ЗК № 003312, виданим 19.02.2002;

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на будинок не виготовлено, проте такий рахується за ОСОБА_7 на підставі записів у погосподарській книзі, про що видано довідку Пийтерфолвівської сільської ради від 29.01.2025 №03.2-17/29, на яку є посилання у Довідці КП Виноградівське РБТІ від 06.02.2025 №172.

Будинок проінвентаризовано, виготовлено технічний паспорт.

Після смерті бабусі ОСОБА_6 ніхто із можливих спадкоємців за законом не звертався із заявами про прийняття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем / за законом / за заповітом. Я прийняв спадщину бабусі в силу ст.1268 ЦК України.

Згідно із довідками на спадкування, виданими 29.01.2025 Виконавчим комітетом Пийтерфолвівської сільської ради, на день смерті ОСОБА_3 , який постійно на день смерті проживав в АДРЕСА_1 , разом із ним проживала його дружина ОСОБА_5 .

На день смерті ОСОБА_5 , яка проживала в АДРЕСА_1 , разом із нею постійно проживав її онук ОСОБА_1 , 2003 р.н.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, не існує.

Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за заповітом, успадкував житловий будинок та земельну ділянку, які згідно положень закону належить з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном. У зв`язку з чим просить визнати право власності на спадкове майно.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 01.09.2016 р. (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний заповіт посвідчений 26.01.2016 року секретарем Дюлянської сільської ради Вінце М.О., зареєстровано в реєстрі № 4 (а.с.15-15 зв.).

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 (баба позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вчинено актовий запис №114, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 22.07.2024 року (а.с.11).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний заповіт посвідчений 24.10.2018 року секретарем Дюлянської сільської ради Вінце М.О., зареєстровано в реєстрі № 156 (а.с.14-14 зв.).

Позивач прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Однак не може оформити спадщину у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

До складу спадщини ОСОБА_3 ввійшло нерухоме майно:

- земельна ділянка площею 1,31 га, розташована на території с.Дюла, контур №298 Чорнотисівської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю IV- ЗК № 003312, виданим 19.02.2002 року (а.с. 20-21 зв., 22-22 зв.);

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на будинок не виготовлено, проте такий рахується за ОСОБА_7 на підставі записів у погосподарській книзі, про що видано довідку Пийтерфолвівської сільської ради від 29.01.2025 №03.2-17/29, на яку є посилання у Довідці КП Виноградівське РБТІ від 06.02.2025 №172 (а.с.16).

Будинок проінвентаризовано, виготовлено технічний паспорт. Будинок 1967 року побудови (а.с. 17-19).

Згідно із довідками на спадкування, виданими 29.01.2025 Виконавчим комітетом Пийтерфолвівської сільської ради, на день смерті ОСОБА_3 , який постійно на день смерті проживав в АДРЕСА_1 , разом із ним проживала його дружина ОСОБА_5 (а.с.12).

На день смерті ОСОБА_5 , яка проживала в АДРЕСА_1 , разом із нею постійно проживав її онук ОСОБА_1 , 2003 р.н. (а.с.12).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що в користь позивача спадкодавцем складено заповіт, згідно якого заповів все належне майно. Спадкоємець спадщину прийняв, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджено належними та допустимими доказами.

Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, інші спадкоємці претензій до спадкового майна не мають, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , набуте в порядку спадкування за заповітом право власності на наступне майно:

- земельну ділянку площею 1,31 га, розташовану на території с. Дюла, контур №298 Чорнотисівської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю IV- 3K№0033 12, виданим 19.02.2002;

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо