Справа № 539/1263/25
Провадження № 2/539/744/2025
УХВАЛА
18 березня 2025 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області В.М.Даценко, розглянувши матеріали позовної заяви Громадської організації «ПРАВОЗАХИСНИЙ РУХ ЛЮДЕЙ УКРАЇНИ» та ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор ГРМ «Лубнигаз» про порушення прав споживача та визнання неправомірними дій з нарахування плати за розподіл за відсутності обов`язку укладати договір, припинення протиправних дій та усунення їх наслідків ,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивачів Розсоха В.В., звернувся в суд з вищевказаним позовом у якому прохає:
1.Позовну заяву прийняти без сплати судового збору та розглянути в найкоротшій строк та задовольнити.
2. Встановити відсутність у Законі України Про ринок природного газу законодавчого обов`язку для Позивача 2 (побутового споживача) укладати типовий договір розподілу природного газу з Відповідачем;
3. Встановити, що рішення НКРЕКП у формі постанов (зокрема Кодекс ГРС та ТД РПГ) не є актами цивільного законодавства України;
4. Встановити відсутність в НКРЕКП повноважень встановлювати тарифи для населення - побутових споживачів;
5. Встановити наявність правових колізій та юридичної невизначеності в законодавстві щодо обов`язків Позивача 2 укладати договір розподілу природного газу;
6. Зобов`язати Відповідача припинити нарахування плати за послугу розподілу природного газу, яка не була замовлена за зверненням Позивача 2, а також усунути наслідки неправомірних дій шляхом: - скасування нарахованої заборгованості; - припинення незаконних вимог щодо її стягнення.
7. Встановити, що Відповідач порушив права Позивача 2 на свободу волевиявлення, свободу договору, рівність сторін договору, а також вчинив дії, що мають ознаки нечесної підприємницької практики.
8. Зобов`язати Відповідача припинити неправомірну практику щодо нав`язування договірних відносин, які суперечать законодавству України.
9. Встановити, що природний газ, який постачається постачальником, є власністю Позивача 2.
10. Встановити, що Відповідач не має права обмежувати доступ Позивача 2 до його власності природного газу.
11. Зобов`язати Відповідача забезпечити безперешкодне користування природним газом Позивачем 2.
12. Заборонити Відповідачу створювати перешкоди та обмеження в доступі до природного газу, який є власністю Позивача 2.
13. Визнати Позивача 2 потерпілою особою внаслідок неправомірних дій Відповідача, які були здійснені шляхом маніпуляції рішеннями НКРЕКП, що не є актами цивільного законодавства та не створюють для Позивача 2 юридичних обов`язків.
14. Стягнути з Відповідача на користь Позивача 2 моральну шкоду завдану незаконними діями в розмірі 80 000 гривень.
Дослідивши матеріали позовної заяви встановлено, що позовна заява підписана та подана від імені позивача ОСОБА_1 особою, яка не має права її підписувати.
Так, позовна заява підписана та подана до суду через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 10.10.2024, посвідченої Брильвою І.М. керуючою справами (секретарем) виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, зареєстровано за № 15.
Згідно з вказаною довіреністю ОСОБА_1 уповноважує голову ГО «ПРАВОЗАХИСНИЙ РУХ ЛЮДЕЙ УКРАЇНИ» Розсоху В.В. бути її представником в усіх державних, адміністративних, громадських, комерційних організаціях і товариствах незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, будь-яких інших, без виключення органах і організаціях, у тому числі в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, державних та приватних нотаріальних контора, експертних установах, відділах реєстрації актів цивільного стану, Державної реєстраційної служби України, архівних установах, а також вести її справи у всіх судових установах: районних судах, адміністративних судах, господарських судах, Верховному суді України, а також передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Верховному суді України, з усіма правами наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, зокрема подавати позови (у тому числі повністю або частково змінювати підстави або предмет позову), підписувати позовні заяви, доповнення та уточнення до них, заперечення, відзиви, пояснення, брати участь у судовому розгляді справи, заявляти відводи, знайомитися з матеріалами справи, знімати з них копії, подавати заяви, клопотання, представляти докази.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Частиною сьомою статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Частиною першою статті 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 19ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1)малозначних справ; 2)справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 5 ст. 19 ЦПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги непов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).
Частиною першою статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
Згідно з ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справив порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (ч.5 ст. 274 ЦПК України).
З огляду на обсяг та зміст позовних вимог та беручи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, суддя вважає, що дана справа не є справою незначної складності та не може бути визнана судом малозначною, а також не виникає з трудових відносин, що виключає застосування положень ч. 2 ст. 60 ЦПК України та представництво позивача за довіреністю будь-якою особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність. У цій справи представляти інтереси позивача може адвокат або законний представник.
Водночас, як вбачається з матеріалів позову, позовна заява підписана та подана до суду представником ОСОБА_1 - Розсохою В.В., до позовної заяви не додано доказів того, що останній, який своїм електронним підписом підписав позовну заяву, є адвокатом, як передбачено наведеними вище нормами ЦПК України при розгляді справ за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи, що позовну заяву від імені Мітягіної Г.В. підписано та подано до суду Розсохою В.В., який на підтвердження своїх повноважень надав довіреність від 10.10.2024, посвідчену Брильовою І.М. керуючою справами (секретарем) виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, зареєстровано за № 15, беручи до уваги підстави та предмет позову, та те, що дана цивільна справа не є малозначною, що виключає можливість представництва позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката, суддя дійшов висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, а тому підлягає поверненню особі, яка її подала.
Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Керуючись ст. 2, 13, 15, 19, 43, 49, 58, 60, 62, 175, 177, 185, 260, 261, 274, 353 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву Громадської організації «ПРАВОЗАХИСНИЙ РУХ ЛЮДЕЙ УКРАЇНИ» та ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор ГРМ «Лубнигаз» про порушення прав споживача та визнання неправомірними дій з нарахування плати за розподіл за відсутності обов`язку укладати договір, припинення протиправних дій та усунення їх наслідків - повернути позивачу разом із доданими до неї документами.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко