Справа № 355/2364/24
Провадження № 2/355/284/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, та визнання права власності на майно у спадок.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати недійсними та скасувати: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, спадкова справа №189/09, зареєстрованого в реєстрі за № 2-560 виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, спадкова справа №189/09 зареєстрованого в реєстрі за №2-552, виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_5 , на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, спадкова справа №189/09 зареєстрованого в реєстрі за №2-556, виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 , на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності, на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 серія ЯМ №450368 виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №2-560,№2-556,№2-552 від 13.04.2011 року, кадастровий номер земельної ділянки :22:028:0020 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є дружиною ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В установлений законом строк та порядок вона як спадкоємець першої черги звернулась до Баришівської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) з метою отримання спадщини після смерті чоловіка, після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що знаходяться в АДРЕСА_1 та на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд що знаходяться в АДРЕСА_1 . 11 жовтня 2024 року вона отримала лист від Баришівської державної нотаріальної контори в якому було роз`яснено, що в зв`язку з тим, що її чоловіка ОСОБА_4 отримав у спадок після смерті свого батька ОСОБА_6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за рішенням Баришівського районного суду від 31 липня 2009 року та 1/3 частину земельної ділянки, на якій знаходиться успадкований житловий будинок, загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року спадкова справа №1889/09, зареєстрованої в реєстрі за №2-556.Однак державним нотаріусом при видачи свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки спадкоємцям, не нарахував, що ОСОБА_7 відмовилась від своєї частки майна у спадщині на користь сестри ОСОБА_5 що зазначено в рішенні суду, а тому в зв`язку з невідповідністю часток в житловому будинку, часткам земельної ділянки, а саме; частка в житловому будинку між спадкоємцями складає 1/4-Макаренко М.І., 1/4- ОСОБА_8 та 1/2 ОСОБА_5 , земельної ділянки по 1/3 частині кожному зі спадкоємців, нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , а тому запропонували звернутися до суду з питанням визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити, послалась на вище означені обставини.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до судового засідання не з`явились однак повідомили суд про можливість розгляду справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України слід, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.»

Відповідно до ст. 89 ЦПК України «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).»

З копії паспорту слід, що позивач ОСОБА_9 є громадянином України.(а.с.9-10)

З копії свідоцтва про укладення шлюбу слід, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 05 листопада 1972 року у Волошинській сільській раді Баришівського району Київської області актовий запис №30. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_11 , дружини ОСОБА_11 .(а.с.11)

З копії свідоцтва про смерть слід, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 років. місце смерті село Селичівка Броварського району Київської області.(а.с.12)

З копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі слід, що мається спадкова справа за номером 71923128 номер у нотаріуса 26/2024 спадкодавець є ОСОБА_4 .(а.с.)

З копії рішення від 31 липня 2009 року Баришівського районного суду Київської області слід, що було встановлено факт належності ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_5 1/4 за ОСОБА_2 1/4, ОСОБА_4 1/4 частини житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.14-15)

Копію Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно слід, що за ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок слід, що мається зареєстрована приватна спільна часткова власність на 1/4 частку кожному на житловий будинок в АДРЕСА_1 .(а.с.16)

З копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року слід та витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі, що після смерті ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкоємцями є сестра ОСОБА_2 на 1/3 частину, сестра ОСОБА_5 на 1/3 частину, брат ОСОБА_4 на 1/3 на майно що складається з земельної ділянки площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 .(а.с.21)

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №450368 на ім`я ОСОБА_2 з додатком списком співвласників земельної ділянки слід, що вона має свідоцтво про право на спадщину №2-560, №2-556, №2-552 від 13 квітня 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,2500 га.(а.с.27-28)

З копії рішення Селичівської сільської ради №30-03-07 від 25 грудня 2015 року «Про перейменування вулиць села Селичівка» слід, що вулицю Леніна було перейменовано на Незалежності. (а.с.30)

Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 07 грудня 2024 року слід, що спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за невідповідністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.(а.с.31)

Копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 років місце смерті місто Київ.(а.с.32)

Суд дослідив копію спадкової справи №189/09 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та копію спадкової справи №26/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .(а.с.51-100)

Відповідно до ст. 328 ЦК України слід, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідено до ч.2 ст.373 ЦК України слід, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно ст. 377 ЦК України слід, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Відповідно до ч.1 ст. 1261ЦК України слід, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України слід, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України слід, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Відповідно до п.п. «ґ» п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» слід, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно правових угод, а право користування- на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V ( 997-16 ) - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Отже, як було встановлено судом, що між спадкоємцями рішенням суду були визначені частки на земельну ділянку у розмірі 1/4 кожному, однак під час складання свідоцтв в нотаріальній конторі були помилково визначені частки на успадковану земельну ділянку 1/3 кожному, яке ніяким чином не виходили порівну кожному. Позивач після смерті свого чоловіка від спадкового майна, яке ним було успадковане після смерті брата, не відмовилась від майна прийняла спадщину. З таких підстав суд задовольняє позовні вимоги позивача оскільки вони законні і не порушують права інших спадкодавців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4, 12, 13,81,89,141, 229, 263-265, 293 ЦПК України, ст.ст.328,373,377,1261,1269ЦК України ст.120 ЗК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, та визнання права власності на майно у спадок, задовольнити.

Визнати недійсними та скасувати: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, спадкова справа №189/09, зареєстрованого в реєстрі за № 2-560 виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, спадкова справа №189/09 зареєстрованого в реєстрі за №2-552, виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_5 , на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, спадкова справа №189/09 зареєстрованого в реєстрі за №2-556, виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 , на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності, на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 серія ЯМ №450368 виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №2-560,№2-556,№2-552 від 13 квітня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки :22:028:0020 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на :

1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 12 березня 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов