Справа № 275/131/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року с-щі Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

за участю представника позивача адвоката Києнка Д.О., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Брусилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка Олега Івановича про визнання постанови протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. про визнання постанови протиправною. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.01.2025 року ним була подана заява до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю четвертої черги на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , до якої було додано копію державного акта, рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.11.2024 року, копія свідоцтва про смерть, довідки з місця проживання. Втім, приватним нотаріусом Отрищенком О.І. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2025 року, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_3 , оскільки позивачем не було надано документів, а саме рішення суду, що набрало законної сили, про наявність підстав до закликання до спадкоємства, тобто про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 . Позивач вважає таку постанову незаконною, оскільки до спливу 6 місяців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у лютому 2024 року він звернувся до відповідача з заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_3 . При цьому постановою приватного нотаріуса Отрищенка О.І. від 01.03.2024 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, в якій було зазначено, що шлюб між ним та померлою ОСОБА_3 не був зареєстрований, а тому він є спадкоємцем четвертої черги, при цьому сестра померлої ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги, що усуває позивача від права спадкування. Вказав, що на даний час ОСОБА_4 рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.11.2024 року (справа № 275/655/24) усунута від права спадкування майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а тому нотаріус зобов`язаний був видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом, а не виносити оскаржувану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просив визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2025 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка О.І., якою було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Києнко Д.О. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої просив задовольнити. Також пояснив, що у першій постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2024 року приватним нотаріусом Отрищенком О.І. вже було визнано, що позивач є спадкоємцем четвертої черги померлої ОСОБА_3 , а тому вважає, що вимога нотаріуса про надання судового рішення про встановлення цього факту є безпідставною.

В судовому засіданні приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Отрищенко О.І. позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, оскільки вважає, що позивач на підтвердження факту проживання з померлою ОСОБА_3 однією сім`єю мав надати відповідне судове рішення, а не довідку про проживання з померлою за однією адресою, яка сама по собі такого факту не доводить. Тому вважає, що не мав законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, через що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0122 площею 4,44 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Озерської сільської ради Житомирської області (а.с. 11).

01.03.2024 року постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки він усунутий від права спадкування спадкоємцями попередніх черг спадкування (а.с. 7). При цьому у вказаній постанові нотаріусом зазначено, що оскільки шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не був зареєстрований, то ОСОБА_2 є спадкоємцем четвертої черги. Оскільки ОСОБА_4 є сестрою ОСОБА_3 , то вона є спадкоємцем другої черги і відповідно усуває від спадкування спадкоємців інших черг, тобто ОСОБА_2 .

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.11.2024 року у цивільній справі № 275/655/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_5 була усунута під права на спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. від 16.01.2025 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 не надано документів про наявність підстав для закликання до спадкування, то як рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1262, 1264 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (тут і надалі - Порядок № 296/5), главою 10 розділу ІІ якого регулюється питання видачі свідоцтв про право на спадщину.

Підпунктами 4.14, 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

При цьому підпунктами 4.3, 4.4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 визначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти.

Частиною першою статті 67 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Статтею 50 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, як встановлено судом, приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Отрищенко О.І. при винесенні оскаржуваної постанови від 16.01.2025 року діяв у відповідності з вимогами згаданих вище ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», а також підпунктів 4.3, 4.4, 4.14, 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та правомірно відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 не було надано документів про наявність підстав для закликання до спадкування, то як рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі ОСОБА_3 , чого не заперечував і представник позивача в судовому засіданні, а отже підстави для визнання вказаної постанови неправомірної та її скасування в суду відсутні.

При цьому суд вважає помилковими висновки позивача та його представника щодо визнання нотаріусом у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2024 року позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 та відсутності через це необхідності надання нотаріусу рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, оскільки надання такого судового рішення є обов`язковою умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину в даному випадку згідно з підпунктами 4.3, 4.4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5. В згаданій же постанові нотаріус лише визначив спадкову чергу, до якої може належати позивач.

За наведених обставин підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд не вбачає.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216-1218, 12123, 1258, 1262, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 7, 39, 49, 50 ЗУ «Про нотаріат`та керуючисьст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка Олега Івановича про визнання постанови протиправною, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СУДДЯ О.С. Данилюк