Провадження № 2/638/287/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Веремчук Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного застереження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.08.2018 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного застереження, що міститься в п. 4.5.3 та п. 4.5.4 іпотечного договору №861/27/39-19/7-108, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудового порядку.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 року відкрито провадження по вищевказаній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року здійснено перехід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного застереження за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2021 року замінено відповідача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2023 року замінено відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

06.03.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова від третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 надійшла позовна заява про визнання недійсним іпотечного застереження.

В подальшому, 19.10.2021 року від третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 надійшла уточнена позовна заява до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним іпотечного застереження, згідно прохальної частини якої просить суд: визнати недійсним іпотечне застереження, що міститься в п. 4.5.3 та п. 4.5.4 Іпотечного договору №861/27/39-19/7-108, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УкрСоцбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку; визнати недійсним договір факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року, укладений між АТ «УкрСоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТХОЛЛІС» та Договір факторингу №29-01/19/1 від 29.01.2019 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТХОЛЛІС».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 не з`явились. Від позивача ОСОБА_1 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення слухання справи у зв`язку із погіршенням ситуації у м. Харкові, пов`язаної з обстрілами та бомбардуванням безпілотниками районів міста та не має можливості забезпечити явку позивача, третьої особи та їх представника адвоката Юрченка В.В. в судове засідання.

Від представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Кравцової С.М. до суду надано заяву з проханням провести судове засідання за її відсутності, заперечує проти прийняття уточненої позовної заяви ОСОБА_2 та просить відмовити у її прийнятті для спільного розгляду.

Щодо неявки позивача та третьої особи в судове засідання суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що від сторони позивача не перше клопотання про відкладення у зв`язку із проведення бойових дій на території міста Харкова.

У відповідності до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач та третя особа достовірно обізнані про розгляд справи в Дзержинському районному суді м. Харкова, оскільки майже на кожне судове засідання надсилають клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (або його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять докази повідомлення позивача та третьої особи про дату, час та місце проведення судового засідання, участь у засіданні є правом, а не обов`язком сторони, сторони достеменно поінформовані про наявність вказаного судового провадження, суд дійшов висновку про можливість провести судове засідання без участі позивача та третьої особи, оскільки суд визнає причину неявки в судове засідання неповажною.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, дійшов до наступних висновків.

Як зазначалось, 19.10.2021 року від третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 надійшла уточнена позовна заява до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним іпотечного застереження, згідно прохальної частини якої просить суд: визнати недійсним іпотечне застереження, що міститься в п. 4.5.3 та п. 4.5.4 Іпотечного договору №861/27/39-19/7-108, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УкрСоцбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку; визнати недійсним договір факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року, укладений між АТ «УкрСоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТХОЛЛІС» та Договір факторингу №29-01/19/1 від 29.01.2019 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТХОЛЛІС».

Під час проведення підготовчого засідання питання про прийняття даного позову до спільного розгляду із позовом ОСОБА_1 , не вирішувалось.

Згідно зі статтею 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Відповідно до частини 1 статті 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Згідно з частиною 1 статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 194 ЦПК України визначено, що до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року, справа №916/3245/17, зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 року у справі № 908/1688/20 зазначив, що зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або залік, або спростування його частково чи повністю, або розгляд в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту прав відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін;

в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Разом з тим, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 52 ЦПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Отже позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 52 ЦПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Суд зазначає, що під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Так, третя особа з самостійними вимогами може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем, тобто самостійність вимоги третьої особи полягає у тому, що вона вважає, що у відповідних правовідносинах з відповідачем перебуває саме вона, тому заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір (виключно в межах заявленого первісним позивачем предмету позову) на свою користь. Відтак, вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи в розумінні ст. 52 ЦПК України, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

У свою чергу, самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує/частково заперечує вимогу(ги) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь.

Як встановлено судом, предметом позову, що заявлений ОСОБА_1 є визнання недійсним іпотечного застереження, що міститься в п. 4.5.3 та п. 4.5.4 іпотечного договору №861/27/39-19/7-108, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УкрСоцбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

В той же час, як вбачається з прохальної частини позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 , остання звертається з ідентичними позовними вимогами, які заявлені позивачем ОСОБА_1 , а також доповнено вимогою про визнання недійним договорів факторингу.

Тобто, вимоги третьої особи ОСОБА_2 не є самостійними вимогами на предмет спору у розумінні статті 52 ЦПК України, а є ідентичними вимогам первісного позову, без наявності характеру самостійності.

Відповідно до частини 2 статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно частиною 3 статті 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, оскільки заявлені у позові ОСОБА_2 від 06.03.2019 року та 19.10.2021 року, вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного застереження, у розумінні статті 52 ЦПК України, наведене є підставою для повернення позовної заяви третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 , у порядку частини 3 статті 194 ЦПК України.

Керуючись ст. 52, 193, 194 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та уточнену позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійснии употечного застереження повернути заявнику.

Копію позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійснии употечного застереження, долучити до матеріалів справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Головуючий: