КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

справа № 760/1619/20

провадження № 22-ц/824/71/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Правдивець Ю.О.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» - Бойчук Наталії Петрівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року, постановлене під головуванням судді Українця В.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 30 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня», яке в подальшому було перейменовано у ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» було укладено договір підряду на виготовлення з матеріалів замовника продукції - столярних виробів за ескізами, наданими замовником.

На виконання договору відповідачем за актами приймання-передачі було передано товариству дошку дубову необрізну вищого сорту та дошку дубову необрізну 1 сорту. Загальний об`єм переданого матеріалу склав 25,3 куб. м. на загальну суму 122 705 гривень. Вартість робіт за договором склала 152 360 гривень.

28 серпня 2014 року ОСОБА_1 та ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» було укладено договір підряду № 28.08-2014 на виготовлення продукції з матеріалів замовника, відповідно до якого товариство зобов`язалось своїми силами, власними інструментами і механізмами виконати комплекс робіт з виготовлення із матеріалів замовника, обробки, оздоблення та доставки столярних виробів за ескізами, наданими замовником, а ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти та оплатити виконанні виконавцем роботи.

Відповідно до акту приймання-передачі майна по договору зберігання від 25 грудня 2013 року та акту приймання-передачі матеріалів замовника № 2 від 18 листопада 2014 року загальний об`єм пиломатеріалів складав 22,45 куб.м. на суму 110 481 гривня договірна сума замовлення за специфікацією складала 243 292 гривні.

За договором підряду від 30 грудня 2013 року ОСОБА_1 отримано дерев`яні вироби з деревини дуба, які були встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . зазначені вироби були передані відповідачу за актами приймання-передачі від 04 грудня 2015 року та від 20 січня 2016 року.

За договором підряду від 28 серпня 2014 року дерев`яні вироби з деревини ясеня були встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , будучи не задоволеною якістю дерев`яних виробів, звернулась до суду з позовом про розірвання договорів підряду та стягнення матеріальних збитків.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 10 січня 2017 року, розірвано договір підряду від 30 грудня 2013 року, розірвано договір підряду № 28.08-2014 від 28 серпня 2014 року та стягнуто з ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» на користь ОСОБА_1 майнові збитки в сумі 626 699 гривень 50 копійок.

ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» рішення суду виконало, відшкодувало відповідачу збитки у повному обсязі.

Вироби залишились встановленими в квартирі та повернуті підряднику (виконавцю) не були.

У такий спосіб відбулось безпідставне збагачення ОСОБА_1 на суму, що становить вартість зазначених виробів, які залишились у неї.

Вартість отриманих відповідачем дерев`яних виробів з урахуванням недоліків, які встановлені експертизою, складає 540 349 гривень 69 копійок, що підтверджується розрахунком вартості виробництва продукції за договором на виготовлення виробів від 30 грудня 2013 року та за договором на виготовлення виробів № 28.08-2014 від 28 серпня 2014 року.

Просила суд стягнути з відповідача вартість отриманих за договорами виробів у сумі 540 349 гривень 69 копійок.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня»відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» Бойчук Наталія Петрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір підряду, за яким остання отримала дерев`яні вироби з дубу, що були встановлені в квартирі. Вказує на безпідставне збагачення відповідачки, внаслідок того, що вироби залишилися в квартирі, крім того ОСОБА_1 були відшкодовані збитки. Позивач не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо недоведення вартості виробництва продукції за договорами, адже сума вартості робіт визначена висновком експерта. Зазначає, що вартість виробів, переданих ОСОБА_2 , складає 540 349,69 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження вартості отриманих відповідачем дерев`яних виробів в сумі 540 349,69 грн стороною позивача наданий суду лише розрахунок вартості виробництва продукції за договором на виготовлення виробів від 30 грудня 2013 року та за договором на виготовлення виробів від 28 серпня 2014 року.

Розрахунок складений та підписаний бухгалтером ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково -реставраційна проектно-виробнича майстерня», тобто позивачем, а отже ґрунтується на його припущеннях.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» (яке в подальшому було перейменовано у ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня») було укладено договір підряду на виготовлення з матеріалів замовника продукції - столярних виробів за ескізами, наданими замовником (а.с. 14-20).

На виконання договору відповідачем за актами приймання-передачі було передано товариству дошку дубову необрізну вищого сорту та дошку дубову необрізну 1 сорту.

Загальний об`єм переданого матеріалу склав 25,3 куб. м. на загальну суму 122 705 гривень. Вартість робіт за договором склала 152 360 гривень (а.с. 21, 26, 27).

28 серпня 2014 року ОСОБА_1 та ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» було укладено договір підряду № 28.08-2014 на виготовлення продукції з матеріалів замовника, відповідно до якого товариство зобов`язалось своїми силами, власними інструментами і механізмами виконати комплекс робіт з виготовлення із матеріалів замовника, обробки, оздоблення та доставки столярних виробів за ескізами, наданими замовником, а ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти та оплатити виконанні виконавцем роботи (а.с. 32-37).

Відповідно до акту приймання-передачі майна по договору зберігання від 25 грудня 2013 року та акту приймання-передачі матеріалів замовника № 2 від 18 листопада 2014 року загальний об`єм пиломатеріалів складав 22,45 куб.м. на суму 110 481 гривня договірна сума замовлення за специфікацією складала 243 292 гривні.

ОСОБА_1 , будучи не задоволеною якістю дерев`яних виробів, звернулась до суду з позовом про розірвання договорів підряду та стягнення матеріальних збитків.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року розірвано договір підряду від 30 грудня 2013 року, розірвано договір підряду № 28.08-2014 від 28 серпня 2014 року та стягнуто з ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» на користь ОСОБА_1 майнові збитки з урахуванням індексу інфляції в сумі 863750 гривень 74 копійки (а.с. 44-53).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року в частині стягнення майнових збитків з урахуванням індексу інфляції в сумі 863750 гривень 74 копійки та судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» на користь ОСОБА_1 майнові збитки в сумі 626 699 гривень 50 копійок та судовий збір у розмірі 6 890 гривень. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 54-59).

Судом встановлено, що ПрАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» рішення суду виконало, відшкодувало відповідачу збитки у повному обсязі. Проте, вироби залишились встановленими в квартирі та повернуті підряднику (виконавцю) не були.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 910/13271/18.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки договори підряду розірвані рішенням суду та позивачем відшкодовані відповідачу завдані збитки, тому товариство має право на відшкодування вартості виробів, виготовлених та вмонтованих за цими договорами ОСОБА_1 , проте колегія суддів вважає помилковим висновок суду щодо неналежності як доказу наданого позивачем розрахунку вартості вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке привалює над будь-якими міркуваннями в судовому процесі.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного процесуального законодавства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.(постанова Верховного суду від 19.02.2021 року у справі №585/2683/19, постанова Верховного суду від 28.04.2021 року у справі №715/316/18).

З розрахунку визначення вартості виробництва продукції від 03.01.2020 року (а.с. 144) сума вартості робіт по виготовленню дерев`яних виробів, яка зазначена Висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення комплексної судової експертизи №21893/15-34/4660-5005/16-34 від 15.07.2016 року (а.с. 125) та вартості деревини (матеріалу):

- вартість роботи по виготовленню дерев`яних виробів (за роботи) за договором підряду б/н від 30.12.2013 року - 152 360 грн. (а.с. 125);

- вартість роботи по виготовленню дерев`яних виробів за договором підряду .28.08-2014 від 28.08.2014 року-215 000 грн. (а.с. 125)

Загальна вартість робіт по виготовленню виробів склала - 367 360 грн.

Вартість виробів в сумі 172 989,69 грн визначено з розрахунку деревини 2 сорту в кількості дуб - 22,624 м3 та ясень - 22,45 м3 (кількість матеріалів згідно з висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення комплексної судової експертизи № 21893/15-34/4960-5005/16-34 від 15.07.2016 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

На спростування наданих позивачем розрахунків відповідач не надала суду доказів вартості виробництва продукції про які заявлено позивачем.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» - Бойчук Наталії Петрівни задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня»вартість отриманих за договорами підряду від 30.12.2013 року б/н та від 28.08.2014 року №28.08.2014 дерев`яних виробів в розмірі 540 349,69 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» сплачений судовий збір в сумі 20 263,25 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді