Номер провадження: 22-ц/813/1322/25
Справа № 509/1059/23
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Стогній Олег Вікторович, про проведення судово-технічної експертизи у справі за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, державний реєстратор Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, про визнання правочину недійсним,

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним вище позовом, який згодом уточнила та просила:

1. визнати недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки без реєстрового номеру, складений на нотаріальному бланку серії та номер ВТВ №200763, виданий 21.12.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною К.Я., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

2. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 65421723 від 10.11.2022 року, прийняте державним реєстратором Кодимської міської ради Подільського району Одеської області Петрик Вадимом Петровичем.

3. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 6423741 від 10.11.2022 року прийняте державним реєстратором Кодимської міської ради Подільського району Одеської області Петрик Вадимом Петровичем.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки без реєстрового номеру, складений на нотаріальному бланку серії та номер ВТВ №200763, виданий 21 грудня 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною К.Я., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 65421723 від 10 грудня 2022 року, прийняте державним реєстратором Кодимської міської ради Подільського району Одеської області Петрик В.П. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 6423741 від 10.11.2022 року прийняте державним реєстратором Кодимської міської ради Подільського району Одеської області Петрик В.П.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на поверхневому дослідженні обставин справи та припущеннях, просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року та справу направити на новий розгляд.

24 лютого 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Стогній О.В., звернулась до суду із клопотанням про призначення у справі судово-технічної експертизи дослідження бланків нотаріальних документів, та поставити перед експертом наступні запитання:

- Яким способом виготовлений нотаріальний бланк серії ВТВ № 200763;

- Чи відповідає нотаріальний бланк серії ВТВ № 200763, аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України;

Проведення експертизи доручити Одеський науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, 65026 м. Одеса, вул. Рішельєвська 8.

У судовому засіданні представники скаржниці ОСОБА_4 - адвокати Стогній О.В. та Морозова О.С. наполягали на задоволенні вказаного клопотання.

Позивачка та третя особа до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши представників скаржниці ОСОБА_4 - адвокатів Стогній О.В. та Морозову О.С. за вказаним вище клопотанням відповідачки, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи дослідження бланків нотаріальних документів задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ч. 1 ст. 103 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 березня 2023 року відкрито провадження у цій справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний реєстратор Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання правочину недійсним.

Відповідачка ОСОБА_4 була сповіщена належним чином про розгляд справи судом першої інстанції, особисто та через свого представника адвоката Савенкова О.С. приймала участь у судових засіданнях, зверталась до суду із клопотаннями, подала до суду відзив на позов ОСОБА_2 .

Зазначені вище обставини свідчать про те, що відповідачка не була позбавлена можливості заявляти клопотання про призначення у справі експертизи та користуватися іншими процесуальними правами, передбаченими ЦПК України.

Проте, під час розгляду справи в суді першої інстанції ані відповідачка, ані її представник із клопотаннями про призначення експертизи не зверталися.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями статті 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Отже, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Норми ЦПК України надають детальну регламентацію строків подання доказів, що, об`єктивно, мінімізує можливі випадки зловживання правами у сфері доказування.

В постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року (справа №757/1782/18) вказується, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Апеляційний суд зазначає, що при призначенні експертизи за клопотанням однієї із сторін спору, саме така сторона має вживати своєчасні та належні дії щодо забезпечення проведення експертизи.

Верховний Суд у постанові від 24 липня 2024 року у справі № 646/857/18 звернув увагу, що зазначена законодавча регламентація відповідає процедурі повного розкриття доказів (discovery). По суті зазначені норми спрямовані на зміщення акценту зі стадії розгляду справи по суті на стадію підготовчого провадження, під час якого і має відбуватися збір процесуального матеріалу і так званий обмін змагальними паперами, що забезпечує розгляд справи у розумні строки. Зазначене свідчить про посилення ролі підготовчого провадження у структурі загального позовного провадження цивільного судочинства в Україні.

Випадки дослідження апеляційним судом нових доказів можуть бути, зокрема, наступними: докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, не знала і не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин (не залежних від нього) не міг надати їх до суду; суд першої інстанції помилково виключив із судового розгляду надані учасником процесу докази, що могли мати значення для справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, коли їх подання суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини їх ненадання до суду першої інстанції, де відсутні умисел чи недбалість особи, яка їх подає, або вони не досліджені цим судом внаслідок інших процесуальних порушень.

Зазначена судова практика є сталою й незмінною в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду (постанови: від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17, провадження № 61-13405св18; від 31 липня 2019 року у справі № 753/11963/15-ц, провадження № 61-27369св18, від 14 грудня 2022 року у справі № 521/574/22, провадження № 61-9422св22 та інші).

Клопотання про призначення експертизи не містить посилань про причини, які б перешкоджали відповідачу у визначений ЦПК України строк подати клопотання про призначення експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції, та не надано доказів неможливості звернення із клопотанням про призначення експертизи до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_4 , від імені якого діє представник Стогній О.В., про призначення судово-технічної експертизи дослідження бланків нотаріальних документів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. 43, 103, 367 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Стогній Олег Вікторович, про проведення судово-технічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 14 березня 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова