провадження № 2-о/294/48/25
справа № 294/2301/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м.Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Рукаса М.С.,

при секретарі Коцюбі Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чуднові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту належності документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності документа.

Свої вимоги мотивує тим, що встановлення цього юридичного факту необхідно йому для отримання пенсії за віком. На обґрунтування заяви зазначає, що йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить Трудова книжка, яка була видана 01.07.1980 році, КСП імені Димитрова Чуднівського району Житомирської області, та в якому Заявник пропрацював на посаді від різноробочого до керівника господарства, понад 10 років, з 01.07.1980 по 30.04.1998 року. При зверненні до Пенсійного фонду для оформлення пенсії, працівниками пенсійного фонду в частині зарахування до загального стажу роботу в КСП ім. Димитрова було відмовлено та не зарахований період роботи в колгоспі протягом 1978-1998 років, оскільки в довідках №05-04-К/548 (по акту), №05-04-Т/549 (по акту), №05-04-Т/550 (по акту) від 19.09.2023 року, виданих комунальною установою «Трудовий Архів Чуднівської міської ради» про відпрацьовані вихододні та заробітну плату значиться « ОСОБА_1 », що не відповідає паспортним даним заявника.

В підтвердження своїх позовних вимог заявник просить звернути увагу на те, що даний період роботи в КСП ім. Димитрова повністю відповідає записам роботи вказаних в трудовій книжці, а також, що в Архівних довідках Чуднівської міської ради значиться лише одна така фізична особа ОСОБА_1 . Також, Архівною довідкою №07-03/Т-469 від 18.10.2023 підтверджується факт направлення КСП ім. Димитрова заявника на навчання до Житомирського сільськогосподарського інституту,та Архівним витягом №17-03/470 від 18.10.2023, про звільнення заявника з роботи.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить встановити факт належності йому трудового стажу відповідно до трудової книжки виданої КСП ім. Димитрова Чуднівського району Житомирської області.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та вказав, що даний період роботи, вказаний в архівних довідках на прізвище « ОСОБА_1 » відповідає записам роботи вказаним у трудовій книжці на прізвище « ОСОБА_1 », а також, що в архівних довідках Чуднівської міської ради значиться лише одна така особа з таким прізвищем, ім`ям, по батькові, що це є він заявник ОСОБА_1 . Також, ОСОБА_1 послався на свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які можуть підтвердити факт його роботи в КСП ім.Димитрова з 01.07.1980 по 30.04.1998 рік.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. Надав відзив на заяву, в якій в вирішенні питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа покладався на розсуд суду.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши в судовому засіданні заявника, свідків суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ст.293 ЦПК справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце та час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни України мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Пунктом 12Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Прізвище, ім`я, по батькові заявника - ОСОБА_1 підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 04.03.1997 Чуднівським РВ УМВС України в Житомирській області.(а.с.5-6).

Належність ОСОБА_1 до членів колишнього КСП ім. Димитрова підтверджується наявністю в заявника трудової книжки № НОМЕР_2 , в якій зроблено запис, що 01.07.1980 року ОСОБА_1 було зачислено в члени КСП ім. Димитрова в якому він пропрацював до 07.04.1998 року.

Те, що ОСОБА_1 працював в КСП ім. Димитрова підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно працював в КСП ім. Димитрова на різних посадах протягом довгого періоду часу. Іншого члена з таким ім`ям, прізвищем та по батькові в КСП ім. Димитрова не було. На їх думку запис в архівних довідках по батькові « ОСОБА_5 » є скороченою формою запису по батькові як « ОСОБА_6 ».

На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що помилковість при написанні по батькові заявника в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1978- 1981; 1986-1992 роки такнигах нарахування заробітної праці за 1990-1994 роки, за 1995-1998 роки є обставиною, яка перешкоджає ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії, оскільки метою встановлення факту, що має юридичне значення є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, а також те, що іншого порядку та можливості встановити факт належності правовстановлюючого документа у заявника немає.

Таким чином судом з`ясовано, що в написанні по батькові заявника в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1978- 1981; 1986-1992 роки (архівна довідка №05-04-Т/548) (а.с.13) та книгах нарахування заробітної праці за 1990-1994 роки (архівна довідка №05-04-Т/549 від 23.06.2023 року) (а.с.14), за 1995-1998 роки (архівна довідка 05-04-Т/550 від 23.06.2023 року) (а.с.15) є плутанина, а саме замість вірного « ОСОБА_1 » записали як « ОСОБА_1 », що є вираженою формою скорочення по батькові. Проте у суду немає сумніву, що цей запис стосується однієї і тої самої особи, а саме заявника ОСОБА_1 , а тому виходячи з цього слід дійти висновку, що архівні довідки №05-04-К/548, №05-04-Т/549, №05.-04-Т/550 від 18.10.2023 року, видані Комунальною установою «Трудовий Архів Чуднівської Міської ради» в яких значиться « ОСОБА_1 » належать заявнику ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного ст.ст. 12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268, 293, 300, 315-319 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючих документів, а саме: архівних довідок №05-04-К/548, №05-04-Т/549, №05-04-Т/550 від 18.10.2023 року, виданих Комунальною установою «Трудовий Архів Чуднівської Міської ради» про відпрацьовані людинодні та заробітну плату в яких значиться « ОСОБА_1 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Максим РУКАС