ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2197/25
провадження № 2/753/4711/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

при секретарі Власенку Д.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вєлікової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про захист прав споживача та відшкодування шкоди спричиненої неправомірним від`єднанням від електромережі, -

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

31 січня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі - ТОВ «Київські енергетичні послуги», відповідач) про захист прав споживача та відшкодування шкоди, спричиненої неправомірним від`єднанням від електромережі.

Позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що в липні 2024 року відповідач звернувся до оператора системи розподілу електроенергії (далі - ОСР) з проханням від`єднати його садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у садовому товаристві «Берізка-2», від електромережі через заборгованість за отримані послуги, яка утворилась у зв`язку з одностороннім перерахуванням постачальником спожитих кіловат електроенергії.

Стверджує, що відповідач порушив умови договору про користуванням електроенергією № 0 від 28 лютого 2018 року, та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), оскільки не повідомив його про ініціювання відключення будинку від мережі електропостачання. Надіслане 10 липня 2024 року повідомлення на адресу садового будинку він не отримав, оскільки будинок не обслуговується поштовим відділенням АТ «Укрпошта», на яке таке повідомлення було направлено.

Уважає, що припинення відповідачем постачання електроенергії здійснювалося з порушенням порядку, встановленого Правилами, тому витрати ОСР на здійснення робіт з припинення та відновлення електроспоживання електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки), які покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, відповідно до абзацу другого пункту 7.12 розділу VII Правил має сплатити відповідач.

Вказує, що борг з оплати електропостачання він повністю погасив у жовтні 2024 року, однак відповідач не відновлює електропостачання без попередньої оплати виконання робіт оператора системи розподілу з підключення.

Крім того, посилаючись на частину 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору про надання електроенергії та те, що борг остаточно він погасив у жовтні 2024 року, позивач уважає, що відповідач має сплатити пеню у розмірі 225 % за період з 01 листопада 2024 року до 15 січня 2025 року (75 днів) з урахуванням останнього розрахунку на оплату за вересень 2024 року у сумі 1 989,00 грн (884 х 225%); відшкодувати шкоду, передбачену умовами пункту 17 договору про користування електричною енергією, а саме у розмірі двократної вартості невідпущеної споживачу електричної енергії за 2,5 місяці у грошовому вимірі (884,00 грн х 2,5 міс х 2) 4 420,00 грн.

Стверджує, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 50 000,00 грн. Неодноразові звернення до відповідача з проханням відновити надання електропостачання результату не дали. На час звернення до суду порушення не усунуто, будинок не приєднано до електропостачання.

ОСОБА_1 просить суд:

- зобов`язати ТОВ «Київські енергетичні послуги» відновити надання йому послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_2 у точній відповідності до укладеного з ним договору про користування електричною енергією № 0 та покласти на ТОВ «Київські енергетичні послуги» витрати на повторне приєднання електроустановок його будинку до зовнішньої електромережі;

- стягнути з ТОВ «Київські енергетичні послуги» на його користь майнову шкоду в розмірі 4 420,00 грн, пеню за прострочення у наданні послуг з постачання електричної енергії - 1 989,00 грн, моральну шкоду - 50 000,00 грн, а також судові витрати.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Пояснив суду, що попередження про відключення від мережі він отримав лише тоді, коли звернувся до відповідача зі зверненням, тобто у листопаді 2024 року, після фактичного відключення садового будинку від електропостачання.

Попередження про відключення від 08 липня 2024 року, направлено йому через поштове відділення АТ «Укрпошта» він не отримував, оскільки його садовий будинок поштове відділення АТ «Укрпошта» не обслуговує. Натомість рахунки за оплату відповідач надсилає йому за місцем його зареєстрованого проживання у місті Києві.

Діями відповідача йому та його малолітньому сину, який є дитиною з інвалідністю завдано моральну шкоду, розмір якої він вважає обгрунтованим.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Посилаючись на положення статей 633, 634 ЦК України вказує, що з січня 2019 року між сторонами виникли договірні відносини, та діє договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Вказує, що прострочена сума заборгованості за електропостачання станом на липень 2024 року становила більше 5 000,00 грн. Оскільки заборгованість позивач не сплатив, рекомендованим листом 10 липня 2024 року йому направлено повідомлення про відключення.

На запитання суду пояснила, що повідомлення про відключення направлялося за адресою: АДРЕСА_1 , садове товариство «Берізка-2» рекомендованим листом 10 липня 2024 року. Лист вважається врученим на третій день після відправлення. 13 липня 2024 року постачання електричної енергії позивачу було припинено. Також вказала, що квитанції за оплату послуг з постачання електричної енергії направлялися за іншою адресою, зокрема за місцем реєстрації позивача: АДРЕСА_3 . Чому попередження не було направлено на вказану адресу, пояснити не змогла.

Стверджує, що відключення відбулося відповідно до Правил та договору про надання послуг з електропостачання, що свідчить про відсутність протиправних дій відповідача.

Не погоджуючись із відшкодуванням майнової та моральної шкоди, представник відповідача вказує про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками.

ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи

? 12 лютого 2025 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін;

? 10 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву;

? 13 березня 2025 року протокольною ухвалою відзив на позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку, визначеного судом для його подачі. Клопотання про поновлення строку відповідач не заявляв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши подані сторонами докази у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

28 лютого 2018 року між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_1 укладений договір про користування електричною енергією № 0, згідно з яким постачальник зобов`язався надавати послуги з електропостачанням за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що листом від 11 листопада 2024 року ТОВ «Київські енергетичні послуги», на звернення ОСОБА_1 до контакт-центру щодо неотримання попередження про припинення електропостачання через заборгованість за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , повідомило, що у зв`язку з наявною заборгованістю за спожиту електроенергію, рекомендованим листом у липні 2024 року з трек-номером 650 було надіслано через AT «Укрпошта» попередження про припинення постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки заборгованість за спожиту електроенергію сплачено не було, товариство скористалося своїм правом та звернулося до ОСР для відключення електроустановки споживача від електричної мережі. За наявною інформацією, 13 серпня 2024 року постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 припинено. Наразі заборгованість, яка існувала на час припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , сплачена в повному обсязі.

Повідомлено, що витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем, якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому Правилами порядку. Тому, для відновлення електропостачання до помешкання позивач повинен отримати рахунок для оплати вартості робіт з повторного підключення до електромережі. Після оплати зазначеного рахунку буде сформована відповідна заявка до ОСР.

До листа долучено копію попередження про відключення.

Із копії попередження від 08 липня 2024 року за № 53625, направленого ТОВ «Київські енергетичні послуги» ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що позивача повідомлено про те, що станом на 08 липня 2024 року заборгованість за спожиту електричну енергію за його о/р НОМЕР_1 становить 6 547,56 грн, зокрема, прострочена заборгованість - 5 674,92 грн. Заборгованість виникла у період з 01 квітня 2024 року до 08 липня 2024 року.

При відсутності оплати зазначеної суми боргу, ТОВ «Київські енергетичні послуги», керуючись підпунктом 2 пункту 7.5 Правил повністю припинить електропостачання за вказаною адресою після спливу 10 робочих днів від дати отримання цього попередження, починаючи з 8:00 год. 01 серпня 2024 року.

Рахунок за електроенергію о/р НОМЕР_1 за листопад 2024 року ТОВ «Київські енергетичні послуги» направило за адресою: АДРЕСА_3 .

27 листопада 2024 року ОСОБА_1 звертався письмово із заявою до ТОВ «Київські енергетичні послуги» щодо незаконного відключення садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання.

16 січня 2015 року ОСОБА_1 направив ТОВ «Київські енергетичні послуги» претензію (повторно) про підключення до електропостачання та відшкодування майнової шкоди.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року ТОВ «Київські енергетичні послуги» здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам, виконує послуги універсального постачання послуги на території міста Києва.

Договір споживача про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до ПРРЕЕ. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до умов Правил між електропостачальником та споживачем укладається договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

На офіційному сайті ТОВ «Київські енергетичні послуги» YASNO (https://kyiv.yasno.com.ua/contract) в загальному доступі опубліковано, зокрема, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, заяву про приєднання до договору.

Умовами пунктів 8.1, 8.3 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електроживлення у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію за цим договором […]. Відновлення постачання електричної енергії споживачу може бути здійснено за умови повного розрахунку споживачем за спожиту електричну енергію за цим договором або складення сторонами графіку погашення заборгованості на умовах цього договору та відшкодування витрат постачальника на заходи з припинення та відновлення постачання електричної енергії.

Згідно з пунктом 1.1.1 глави 1.1 розділу І Правил, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачами (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Згідно з пунктом 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 7.5 Правил (у редакції, чинній на час виникнення спору) припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі:

- заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником;

- недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача;

- не сплати коригуючого платіжного документу у тридцятиденний строк, у разі споживання побутовим споживачем електричної енергії на непобутові потреби;

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший узгоджений спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з ОСР/ОСП або додатками до нього.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій робочий день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом) або третій робочий день з дня відправки електронного повідомлення з поштового сервера оператора системи або електропостачальника на електронну адресу споживача, що зазначена у договорі споживача з ОСР/ОСП або електропостачальником (у разі направлення попередження електронною поштою).

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. У разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання.

Згідно з пунктом 7.12 Правил відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації.

Витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що з 01 січня 2019 року між сторонами існують договірні відносини щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на липень 2024 року у позивач була наявна заборгованість за електричну енергію, що не заперечувалося позивачем.

Оскільки відключення від постачання електричної енергії може мати місце, зокрема за наявності заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником, постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електроживлення у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію за цим договором.

Разом з ти, відповідач доказів дотримання умов пункту 7.5 Правил, зокрема, щодо направлення попередження про припинення повністю постачання електричної енергії ОСОБА_1 , не надав.

Із офіційного сайту АТ «Укрпошта» (https://index.ukrposhta.ua/find-address?postIndex=02132) встановлено, що відділення № 02132 м. Київ не обслуговує адресу: АДРЕСА_1. Крім того, вказана адреса не приєднана до індексу відділення АТ «Укрпошта».

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення споживача про намір уповноважених на це установ, відключити садовий будинок від електропостачання, в інший спосіб, передбачений Правилами.

Отже, дії відповідача є такими, що порушують визначений чинним законодавством порядок припинення енергопостачання та обмежують права й інтереси позивача як споживача електричної енергії.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Встановивши, що припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 здійснено з порушенням вимог, визначених пунктом 7.5 Правил, витрати оператора системи на здійснення робіт з відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки), визначені пунктом 7.12 Правил, суд покладає на відповідача та зобов`язує останнього ініціювати такі дії перед ОРС.

Такий спосіб захисту відповідатиме умовам розділу 8 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який укладений між сторонами шляхом приєднання з січня 2019 року.

Щодо вимог про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди

Позивач, посилаючись на положення пункту 17 договору про користування електричною енергією, укладеного 28 лютого 20218 року між ним та ПАТ «Київенерго», просив стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі двократної вартості невідпущеної споживачу електроенергії за порушення умов договору 4 420,00 грн.

Оскільки судом установлено, що з 01 січня 2019 року між позивачем і ТОВ «Київські енергетичні послуги» існують договірні відносини з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач не є правонаступником ПАТ «Київенерго», відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення пені, позивач посилався на те, що після усунення причин, які стали підставою для припинення йому електропостачання, відповідач не вчинив дії для його підключення до мережі. Тому позивач нарахував пеню за невиконання послуги з постачання електроенергії з листопада 2024 року до 15 січня 2025 року, виходячи із вартості, яку він спожив за останнім рахунком, посилаючись на частину п`яту статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до пункту 9.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Постачальник відшкодовує споживачу збитки, понесені споживачем у зв`язку з припиненням постачання електричної енергії споживачу оператором системи на виконання неправомірного доручення постачальника, в обсягах, передбачених Правилами (пункт 9.3 договору).

На думку суду, положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у цьому випадку не може бути застосоване, оскільки спірні правовідносини врегульовані спеціальною нормою законодавства - Порядком забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсацій споживачам за їх недотримання, затвердженого постановою НКРЕКП від 12 червня 2018 року № 375, яким, зокрема передбачено компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання споживачам або замовникам, що узгоджуватиметься з пунктом 9.1 договору.

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання "особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав". Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи [див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19)].

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди [див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)].

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи [див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)].

Змагальність сторін є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, що розглядається: при зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 указував, що внаслідок протиправних дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої позивач оцінив у 50 000,00 грн.

Так, позивач обґрунтовуючи вимогу про стягнення моральної шкоди посилався на те, що відключення садового будинку від електропостачання, спричинило нервові хвилювання, стрес та психологічні хвилювання йому та його дитині, оскільки внаслідок цього будинок був знеструмлений, припинилася можливість його обігріву та водопостачання. Кожен день він витрачав час та енергію та здоров`я для підтримання нормальних людських умов проживання в холодному будинку без світла та водопостачання.

Водночас, судом встановлено, що місце проживання позивача зареєстроване в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а доказів, які б свідчили про фактичне проживання позивача в садовому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Таким чином, наведені позивачем обгрунтування завдання йому моральної шкоди не підтверджуються жодними доказами.

З урахуванням встановлених обставин у цій справі, відсутні умови необхідні для компенсації моральної шкоди.

За таких обставин, позовні вимоги в частині компенсації моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 511/1915/20 (провадження № 61-4527сво23).

Отже, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача надіслати ОСР повідомлення про усунення споживачем порушень, а витрати оператора системи за здійснені роботи з відновлення електропостачання споживача, віднести за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт - відповідача. Такий спосіб захисту прав позивача відповідатиме пункту 8.3 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг до якого приєднався позивач та узгоджуватиметься з положеннями пунктів 7.5, 7.12 Правил. В іншій частині позову слід відмовити.

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за вимогу немайнового характеру, яка задоволена судом.

Оскільки не підлягають застосуванню до правовідносин, які склалися між сторонами, положення Закону України «Про захист прав споживачів» та з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, на користь держави підлягає відшкодуванню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Таким чином, на користь держави з ТОВ «Київські енергетичні послуги» слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», з моменту набрання рішенням законної сили, надіслати оператору системи інформацію про усунення споживачем ОСОБА_1 порушень за адресою: АДРЕСА_2 .

Витрати оператора системи на здійснення робіт з відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) віднести за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Єллєнка Юрія, 31.

Повний текст рішення складено 19.03.2025.

Суддя Ю.С.Мицик