Справа № 544/2652/24
пров. № 2/544/182/2025
Номер рядка звіту 38
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 березня 2025 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої - судді Сайко О. О.,
за участю секретаря Костенко Т. В.,
у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521 до ОСОБА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за договором,
Товариство обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем було перераховано кошти у розмірі, встановленому Договором.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору. Станом на день звернення до суду, строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд уважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
04.03.2025 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно п. 1.6. Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-59хх-хххх-9960 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Разом із копією договору стороною позивача надано також заявку-анкету ОСОБА_1 на отримання фінансового кредиту та підписаний ним паспорт споживчого кредиту (а.с. 6-14).
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 7500,00 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку Клієнта № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.ua 320346998, призначення платежу: Зачисление 7500 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с.17).
29.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №29052024, відповідно до якого Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за Основними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. (а.с.24-26).
Згідно п. 1.4 Договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за Основними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату укладення цього Договору (а.с. 24).
У відповідності до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді від 29 травня 2024 року до Договору факторингу №29052024 від 29 травня 2024 року Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в електронному вигляді від 29 травня 2024 року, складений (оформлений) відповідно до умов Договору (а.с. 26).
Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про таке.
Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повернув.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 15.10.2024 (а.с. 4), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст.141 ЦПК України.
У позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідача понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 9000 грн.
Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС" на суму 9000,00 грн. згідно з договором № 02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги, заявки на надання юридичної допомоги №17 від 14.08.2024 до договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року (а.с.30-31, 39, 40).
Згідно з витягом з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року позивачу адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надано такі послуги: надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, обсяг документів, наданих позивачем до суду (матеріалів позовної заяви), розмір задоволених позовних вимог, дійшов висновку, що розмір вказаних судових витрат доведений позивачем і підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 6-13, 76-81, 141, 209-245, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О.Сайко