465/2359/25
2-о/465/178/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

21.03.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., дослідивши матеріали заяви

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

заінтересована особа: Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (, електронна пошта: , місцезнаходження: 79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85),

особа, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною та встановлення опіки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

предмет заяви: визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

в с т а н о в и в:

19 березня 2025 року від представника заявника, адвоката Савчук Н.В., до Франківського районного суду м. Львова надійшла указана заява, відповідно до якої заявник просить суд:

1.Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною.

2.Встановити над ОСОБА_2 опіку і за поданням органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Крім того, заява містить клопотання, у яких заявник просить витребувати копії медичних документів, на підставі яких ОСОБА_2 , встановлено І групу інвалідності, а також призначити судову медико-психіатричну експертизу з метою визначення її психічного стану.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є матір`ю заявника. В обґрунтування заяви посилається на те, що його матір з 28.08.2024 є особою, якій безтерміново встановлено І «А» групу інвалідності, внаслідок загального захворювання. Матір не контролює фізіологічні відправлення. Потребує психіатра, невролога, терапевта, постійної сторонньої допомоги, нагляду і догляду, підгузок та пеленок.

Зазначає про те, що сімейство фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , з урахуванням матері, зареєстрованої 11.02.2025 та дружини єдиного власника указаного нерухомого майна, набутого 29.11.2018.

Указує на те, що внаслідок психічної хвороби його матір не може самостійно приготувати собі їжу, одягнутись, вийти з дому, не розуміє обставин навколишнього світу, не може надати оцінку своїм діям, або діям оточуючих, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними.

Однак, перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, суддя дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту -ЦПК України), визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зокрема, чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження. Тому при вирішенні питання щодо залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок залишення без руху позову.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

У відповідності до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна ( піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, від 26.05.1999, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (надалі Правила опіки та піклування), визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна.

Заявником взагалі не додано жодного документа на підтвердження відсутності обмежень у призначенні заявника опікуном.

Однак, заява не містить достатнього викладу обставин (із зазначенням відповідних доказів) про відсутність обмежень у призначенні заявника опікуном, встановлених ст. 64 Цивільного кодексу України та п. 3.2 Правил опіки та піклування, де визначено обставини, які унеможливлюють призначення певної особи опікуном, серед яких опікунами не можуть бути особи, які:

визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними;

перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах;

раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено;

позбавлені батьківських прав;

інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню;

засуджені за скоєння тяжкого злочину.

При цьому, відсутність всіх викладених вище обставин має бути підтверджена відповідними фактичними даними: відомостями органу опіки та піклування про відсутність даних про визнання особи, що бажає бути призначеною опікуном, недієздатною або обмежено дієздатною; відомостями (сертифікат, довідка) обласних наркологічної та психіатричної лікарень про те, що вказана особа, що бажає стати опікуном, не перебуває на обліку та не лікується у вказаних психоневрологічних та наркологічних закладах; відомостями органу опіки та піклування про те, що така особа раніше не була опікуном чи піклувальником та з її вини опіку чи піклування не було припинено та вказана особа не позбавлена батьківських прав.

Проте, до заяви перелічених вище фактичних даних не додано та обставин, які б об`єктивно унеможливлювати надання таких даних, заява не містить.

Також заява не містить даних, що органом опіки та піклування таке подання виносилось, не додано до заяви відповідного подання органу опіки та піклування про можливість призначення саме заявника опікуном над недієздатною фізичною особою, при тому, що наявність такого подання є обов`язковим для ухвалення судом рішення за результатами розгляду заяви про визнання фізичної особи недієздатною. Також до заяви не додано доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Також, суддя звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є опікунами особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який був затверджений Верховною Радою України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався та триває в Україні на цей час.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, який був затверджений Верховною Радою України, оголошено загальну мобілізацію в Україні. Правовий режим загальної мобілізації продовжувався та триває в Україні донині.

У разі відкриття провадження у справі, рішення, ухвалене за результатами її розгляду в період воєнного стану, може вплинути на інтереси Держави, представленої відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання заявника, а також на права та обов`язки самого заявника, передбачені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що заінтересованою особою у цій справі є, в тому числі, відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за місцем обліку заявника, в якому останній може перебувати на обліку. В разі ухвалення судом рішення про призначення заявника опікуном над недієздатною особою, вищевказаний центр комплектування втратить повноваження щодо проведення мобілізації заявника, оскільки заявник набуде статусу особи, яка не підлягає призову на військову службу.

Водночас у заяві відсутні будь-які дані щодо військового обов`язку заявника, перебування його на відповідному обліку тощо. Тому, при усуненні недоліків поданої заяви заявнику слід також вказати найменування відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем його обліку.

Також суддя звертає увагу на те, що матір заявника зареєстрована за адресою дружини заявника, при цьому, лише з 11.02.2025, тобто за місяць, що передував часу звернення із заявою до суду, тоді, як групу інвалідності встановлено значно раніше. Відтак, при усуненні недоліків поданої заяви слід уточнити обставини щодо попереднього місця проживання ОСОБА_2 та кола осіб, із якими вона проживала.

Згідно з частиною першою статті 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Заявником додано до матеріалів заяви копію інформаційного листа, датованого 21.02.2025 за підписом доцента кафедри психіатрії, психології та сексології ОСОБА_3 , із змісту якого вбачається, що пацієнтка ОСОБА_2 перебуває в пансіонаті по догляду за людьми похилого віку «Ренамед» у м. Львові.

З урахуванням ст. 295 ЦПК України місцезнаходження цього закладу впливає на підсудність розгляду даної заяви, а отже його зазначення в заяві також є обов`язковим. Однак, заява не містить повних реквізитів указаного закладу, довідки із зазначенням періоду перебування. Відтак заявнику слід указати повну інформацію щодо указаного закладу а також періоду перебування у ньому матері, із відповідним документальним підтвердженням, оскільки без цієї інформації суд не може взагалі вирішити питання щодо підсудності указаної справи.

Крім цього, згідно з ч.8 ст.43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ч. 2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

В порушення встановлених вимог надані в паперовій формі примірники заяви для інших учасників не скріплені власноручним підписом, а письмові докази не засвідчені.

Таким чином, представнику позивача необхідно усунути цілу низку недоліків, зазначених в ухвалі суду та надати нову редакцію позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, заяву необхідно залишити без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями175,177,185,260,293, 294, 296, 297 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баран О.І.