Провадження № 2/522/177/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 05.11.2024 року через систему Електронний суд надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, а саме збільшити стягнення аліментів з 1 250 грн. до 5 000 грн. на кожну дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 29.09.2012 року по 30.11.2018 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 26.10.2017 по справі № 522/12028/17-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 03.07.2017, з моменту звернення до суду і до повноліття сина, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1250 грн., і на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 03.07.2017 і до повноліття доньки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1250 грн. Також цим рішенням визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2018 року (справа № 522/16083/18) шлюб між сторонами розірвано. У позивачки погіршився матеріальний стан, оскільки значно зросли потреби на утримання спільних з відповідачем дітей. З часу присудження вказаних аліментів пройшло понад 7 років, змінилося матеріальне позивачки, збільшилися витрати на утримання дітей, які на цей момент підросли, їх потреби в харчуванні також збільшилися; водночас ціни на продукти харчування з 2017 року значно підвищились, що є загальновідомим. Діти потребують на себе більших витрат, зокрема: на придбання одягу, на харчування, на організацію дозвілля, тощо. Позивачка практично самотужки утримує дітей, оскільки відповідач, який з початку добровільно виконував рішення суду від 26.10.2017, на даний час від свого обов`язку ухиляється, ніякої матеріальної допомоги від нього позивачка не отримує. Доходів позивачки не вистачає на повноцінне утримання дітей, а тому вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню до 5 000 грн. в місяць на кожну дитину.

Матеріали позову суддя отримала 06.11.2024 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 890218 від 06.11.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований з 18.10.2002 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 07.11.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 09.12.2024 року.

27.11.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Орез В.П. через систему Електронний суд надав заперечення проти прийняття відзиву на позов.

28.11.2024 року представник позивачки адвокат Орез В.П. через систему Електронний суд надав клопотання про долучення доказів.

29.11.2024 року ОСОБА_2 надав суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву та відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. (а.с. 39-79)

В обґрунтування відзиву зазначено, що з моменту винесення Приморським районним судом міста Одеси рішення по справі про стягнення аліментів від 26.10.2017 року, позивачка ОСОБА_1 жодного разу не звернулась до Державної виконавчої служби з метою відкриття виконавчого провадження щодо нього, по стягненню аліментів. Після винесення рішення суду про стягнення аліментів відповідач добровільно перераховував кошти на утримання своїх дітей. Всі кошти переводились на картку позивачки ОСОБА_1 та оплачувались готівкою за їх домовленістю з позивачем. Крім того, він сплачував додатково гуртки (спортивний та танці), та лікування дітей, регулярно спілкується з дітьми та бере участь у їх вихованні. Також зазначив, що наразі позивачка разом з дітьми проживає за кордоном, в Німеччині, де отримує соціальні виплати від держави. Зі слів дітей, позивачка навіть придбала собі авто, а тому вважає, що матеріальний стан позивачки зовсім не погіршився. Відповідач працює офіційно та отримує офіційну заробітною плату, середній розмір якої за останні 24 місяці становить 7100 грн. Позивачка вимагає стягнення аліментів в розмірі 5000 грн. щомісяця на кожну дитину, тобто, сума в 10 000 грн. щомісяця перевищує розмір його заробітної плати, тобто йому не буде вистачати кошти навіть для задоволення своїх елементарних життєвих потреб, а тому вважає, що такий розмір аліментів є значно завищеним який він не спроможний сплачувати. Крім того, позивачка не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформацію про щомісячні доходи платника аліментів та зміни його сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені в позовній заяві обставини не є підставою для збільшення розміру аліментів. Вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставі ст. 192СК України є підставою для збільшення розміру аліментів.

29.11.2024 року та 03.12.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Орез В.П. через систему «Електронний суд» надав клопотання про долучення доказів

У підготовче засідання 09.12.2024 року ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивачки адвокат Орез В.П. через систему Електронний суд надав клопотання, в якому просив розгляд справи відкласти через зайнятість в іншому процесі.

ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, 29.11.2024 року надав суду заяву, в якій просив розгляд справи відкласти у зв`язку із станом здоров`я.

Розгляд справи відкладено на 14.01.2025 року.

Також 09.12.2024 року представник позивачки через систему «Електронний суд» надав відповідь на відзив, в якій просив відмовити відповідачу у поновленні строку на подання відзиву. (а.с. 98)

В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що позивачкою визнається те, що відповідач сплачував аліменти в добровільному порядку до 01.06.2022, останній платіж 09.06.2022 (аліменти за 07.2022) в сумі 3517,59 грн.; після цього жодної оплати аліментів не було. Відсутня правова оцінка обставин, надана відповідачем, з якою позивач погоджується. Також зазначені оплати, які здійснені відповідачем: - 18.04.22 в сумі 2000 грн. - це був запізнілий подарунок на день народження сину, - ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 2010,05 грн. - це був подарунок день народження доньки в серпні, - ІНФОРМАЦІЯ_7 в сумі 2000 грн. - це був подарунок на день народження сину в квітні. Відтак ці платежі на думку сторони позивачки не є аліментами за рішенням суду про їх стягнення. Також зауважує, що у м. Одесі у серпні 2024 року середній рівень заробітної плати становить приблизно 24 830 грн., а тому посилання відповідача на розмір його заробітку у сумі 7 100 грн. представник позивачки вважає недоведеним. Також зазначено, що законом не передбачено обов`язок позивача надавати докази про покращення матеріального стану відповідача при поданні заяви про збільшення розміру аліментів.

У підготовчому засіданні 14.01.2025 року був присутній представник ОСОБА_1 адвокат Орез В.П., просив приєднати до матеріалів справи рішення суду, якісні копії з архіву, довідку про реєстрацію дітей від 01.11.2024 року, поновити строк для їх подання. Зазначив, що отримав відзив на позов два рази, перший просив повернути, оскільки відсутній цифровий підпис, другий відзив просив залишити без розгляду, оскільки не зазначено про наявність Електронного кабінету. Щодо місця проживання дітей на теперішній час зазначив, що постійне місце їх проживання в Україні зазначено у позові, відомості щодо знаходження дітей з матір`ю за кордом йому не відомі. Просив приєднати до матеріалів справи відповідь на відзив.

ОСОБА_2 не заперечував проти долучення доказів до матеріалів справи, але зазначив, що діти на даний час проживають з позивачкою за кордоном в Німеччині. Пояснив, що відзив надсилав два рази, перший раз без додатків, вдруге -вже з додатками. 18.11.2024 року він звернувся до юридичною допомогою, де йому допомогли підготувати відзив, який він передав 27.11.2024 року, просив поновити строк та прийняти відзив. Зазначив, що про відсутність у нього електронного кабінету у позові зазначає сам представник позивачки. Проти долучення до матеріалів справи відповіді на відзив не заперечував.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивачки та приєднано до матеріалів справи копію рішення суду від 30.10.2018 року, копію додаткового рішення від 25.02.2019 року, копію довідки Департаменту надання адміністративних послуг від 01.11.2024 року щодо місця реєстрації дітей. Згідно ст.ст. 127, 183, 197 ЦПК України, з урахуванням принципу доступу до суду і не застосування «надмірного формалізму», задоволено клопотання відповідача, поновлено строк на подання відзиву на позов, приєднано відзив від 29.11.2024 року до матеріалів справи. Задоволено клопотання адвоката Орез В.П. та приєднано до матеріалів справи відповідь на відзив від 06.12.2024 року.

Представник ОСОБА_1 адвокат Орез В.П. позов підтримав, вважає за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначення її до розгляду по суті.

ОСОБА_2 позов не визнав в повному обсязі, вважає за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначення її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті на 06.03.2025 року.

До суду 14.01.2025 року від ОСОБА_2 надійшла відповідь на клопотання представника позивача від 06.12.2024 року. (а.с. 115-119)

У судове засідання 06.03.2025 року з`явилися представник ОСОБА_1 адвокат Орез В.П. та ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_1 адвокат Орез В.П. пояснив, що у період з 29.09.2012 року по 30.11.2018 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 26.10.2017 по справі № 522/12028/17-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 03.07.2017, і до повноліття сина, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1250 грн., і на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 03.07.2017 і до повноліття доньки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1250 грн. Також цим рішенням визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_5 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2018 року (справа № 522/16083/18) шлюб між сторонами розірвано. Визначена рішенням суду сума аліментів на даний час є недостатньою, оскільки минуло 7 років і діти виросли та потребують більшого матеріального забезпечення. Відповідач навіть не сплачує визнану рішенням суду суму аліментів на дітей. Був борг, який частково ним погашений. Тому наразі, з урахуванням зміни матеріального стану у світі, просить збільшити розмір аліментів на кожну дитину до 5 000 грн.

ОСОБА_2 не визнав необхідність збільшення аліментів на даний момент, оскільки позивачка отримує додаткові грошові кошти у Німеччині, у зв`язку з начебто неотриманням аліментів. Позивачка не працевлаштована, а тому вона навмисно відмовилась отримувати аліменти від відповідача на свій картковий рахунок, просила їх пересилати на карту її матері, проте він не погодився. Відповідач згоден мирно врегулювати даний спір та укласти договір про збільшення розміру аліментів, оскільки розуміє що витрати на утримання і виховання дітей значно збільшились. Також зазначив, що сплачував аліменти за рішенням суду по серпень 2022 року, однак за вимогою позивачки припинив сплачувати на її картку та акумулював дані грошові кошти шляхом оформлення у банку окремого рахунку для накопичення. Згоден на збільшення розміру аліментів до 4 000 грн. на кожного, мінімальний розмір на дитину, оскільки його заробітна плата становить 7000-8000 грн., він працює менеджером і інтернет-крамниці.

Представник ОСОБА_1 адвокат Орез В.П. позов просив задовольнити у повному обсязі, також зазначив, що буде подавати заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Вважає довідку про доходи відповідача неналежним доказом, так як вона не містить заробітної плати та кількість відпрацьованих годин. Також неможливо встановити це робота на сумісництвом чи вона є основною. Крім того середня заробітна плата наразі становить майже 22 000 грн, що вбачається з офіційної статистики ПФУ. Також зазначив, що твердження відповідача щодо доходів позивачки в Німеччині не звільняють його від обов`язку утримувати дітей.

Суд, вислухавши учасників справи, із урахуванням наданих сторонами пояснень, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міської управління юстиції м. Одеси було складено відповідний актовий запис № 1766, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Під час шлюбу у сторін народились діти: - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 29.04.2014 року, актовий запис № 4106 (а.с. 5) та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 08.09.2015 року, актовий запис № 8849 (а.с. 6).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2017 року по справі № 522/12028/17-ц позов ОСОБА_5 задоволено. Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН № НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН № НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 03.07.2017 року і до повноліття сина, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1250 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят), на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 03.07.2017 року і до повноліття доньки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1250 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят). (а.с. 7-9)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2018 року по справі № 522/16083/18 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу подружжя, задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 »), зареєстрований 29 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 1766). Свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 . (а.с. 10-11, 88-89).

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2019 року по справі № 522/16083/18 заяву відповідачки ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_5 змінено прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 ». (а.с. 12, 90)

Суд зауважує, що дані рішення сторонами не оскаржувались та набрали законної сили.

Позивачка 05.11.2024 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про збільшення розміру аліментів.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У даному випадку предметом позовних вимог є збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт проживання дітей разом з матір`ю сторонами не оспорюється.

Підставами даного позову зазначено фактичну неможливість позивачки забезпечити належний рівень утримання дітей з урахуванням їх віку на 1 250 грн. та її доходів, тобто що встановлений раніше розмір аліментів став об`єктивно недостатнім для належного забезпечення дітей відповідного віку.

Саме з цих підстав суд розглядає даний позов.

Позивачка вказує, що на даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1 250 грн. на кожного, однак у зв`язку з підвищенням вартості життя та збільшенням потреб дітей наявні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання дітей до 5 000 грн. на кожного

Суд вбачає, що малолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю.

Відповідач вказує, що він сплачував до 2022 року аліменти за рішенням суду на добровільній основі, що підтверджується наданими до відзиву квитанціями (а.с. 44-63), позивачка не зверталась до виконавчої служби з метою відкриття виконавчого провадження щодо стягнення аліментів (а.с. 43). Сукупній щомісячний дохід відповідача становить 6 800 грн. - 8 000 грн. без врахуванням утримання, що підтверджується довідкою від 19.11.2024 року № 0000-000001, виданої ФОП ОСОБА_8 (а.с. 64). Відповідач у судовому засіданні погодився на збільшення аліментів до 4 000 грн.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Верховна Рада України 19.11.2024 року прийняла Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення. Для дітей віком віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, саме у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або з інших підстав один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Рішення суду повинно бути справедливим , враховуючи інтереси дитини.

Суд враховує, що вік дітей збільшується, їх потреби також об`єктивно зростають, подорожчав рівень забезпечення життя самих дітей, тобто потреби (соціальні) дітей на їх утриманні і належному вихованні об`єктивно зростають, обумовлений необхідним належним рівнем матеріального забезпечення.

При цьому суд також враховує, що діти не винні, що їх батьки розлучились, що у батька чи матері тепер можливо є інші пріоритети, діти мають усталений спосіб і рівень життя. При цьому обов`язок по забезпеченню дітей лежить у рівних частинах на обох батьках, а не лише на одному з них.

Враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дітей, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», надаючи відповідь на основне правове питання у розглядуваній справі, суд дійшов висновку, що збільшення необхідних потреб дітей в силу їх віку та отриманням аліментів від батька у розмірі 1 250 грн. на кожну дитину є вкрай недостатнім, є належною підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на їх утримання та потребує збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов з підстав наявності інших підстав (ст. 192 СК України) є обґрунтованим, а тому вважає можливим збільшити розмір аліментів до 4 500 грн. на кожну дитину.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 179, 180, 182, 191, 192 СК України, ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 13, 15, 43, 49, 76-81, 89, 95, 141, 210, 211, 223, 259, 263, 265, 266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 06.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 06.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 17.03.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.