Провадження 2/127/5887/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2025 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
05.12.2024 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів, яку мотивовано тим, що позивачі є батьками ОСОБА_3 .
Позивачі проживають разом, є непрацездатними, отримують пенсію за віком. ОСОБА_2 отримує пенсію в розмірі 4 059 грн., ОСОБА_1 5 081 грн.
Однак, вказаних доходів позивачам не вистачає для забезпечення належних умов для проживання, придбання необхідних ліків, достатнього харчування, оплати комунальних послуг тощо. Позивачі хворіють, внаслідок похилого віку потребують постійного медичного спостереження, тривалого лікування та регулярних медичних процедур. ОСОБА_2 було проведено ряд оперативних втручань.
В зв`язку із скрутним фінансовим становищем позивачів та непрацездатністю вони не в змозі самостійно матеріально забезпечувати свої потреби, а також підтримувати своє гідне існування, а тому потребують матеріальної допомоги від сина.
Відповідач є єдиним сином, до недавнього часу виконував свій обов`язок по утриманню батьків шляхом перерахування коштів на банківську картку, однак, близько 6 місяців тому самоусунувся від виконання свого обов`язку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Позивачі просили стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи дня подачі позову до суду і довічно; стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи дня подачі позову до суду і довічно.
19.12.2024 року відкрите спрощене провадження у даній справі.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Грушко Ж.В. позов підтримала відповідно до викладених обставин, просила вимоги задоволити в повному обсязі. Повідомила, що відповідач працює в Ізраїлі, має постійний високий дохід більше 3 000 євро на місяць, до квітня 2024 року перераховував на карту або передавав позивачам готівкою 1000 1500 євро на місяць, в квітні 2024 року оплатив операцію і лікування ОСОБА_2 в зв`язку з заміною суглоба в сумі 103 920 грн., але в подальшому спілкування між ними припинилось через майнові питання. Разом з тим, позивачі постійно хворіють, кожен витрачає на лікування орієнтовно по 20 000 грн. на місяць, тому вони потребують матеріальної допомоги від сина. Вважає, що відповідач може сплачувати частку свого доходу на користь позивачів (по 1/4 на кожного), оскільки він інших утриманців, дітей, не має.
В судове засідання 05.03.2025 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не з`явились, в судовому засіданні 03.02.2025 року позивач ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 проживає в Ізраїлі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявок суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223,280 ЦПК Українисуд провів заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьками сина громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).
Позивачі у шлюбі з 08.12.1995 року, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки, виданої квартальним комітетом «Пирогово» 13.09.2024 року, склад сім`ї ОСОБА_2 за місцем реєстрації її проживання чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).
ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Вінниці і отримує пенсію за віком. Щомісячний розмір його пенсії за період з березня по серпень 2024 року 5 081,96 грн. (а.с. 15).
ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Вінниці і отримує пенсію за віком. Щомісячний розмір її пенсії за період з березня по серпень 2024 року 4 059, 04 грн. (а.с. 16).
31.05.2022 року, 09.08.2022 року ОСОБА_2 отримувала консультацію за кордоном в медичному центрі «Сорока», що підтверджено довідкою про стан здоров`я від 09.08.2022 року (із перекладом з івриту на українську мову) (а.с. 19-20).
ОСОБА_2 було проведено ряд оперативних втручань: 17.05.2016 року білатеральна фасеткектомія та білатеральна гемілямінгектомія: L4-L5, транспедикулярнийL4-L5 та міжтіловийL4-L5 спондилодез; 02.08.2017 року тотальне цементне ендопротезування лівого колінного суглобу; 08.07.2022 протезування правого колінного суглобу за безцементною технологією; 05.04.2024 року - тотальне безцементне ендопротезування лівого кульшового суглобу.
Витрати на лікування ОСОБА_2 підтверджені наданими довідками, квитанціями, чеками (а.с. 24-37).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 визнала, що витрати позивача ОСОБА_2 на лікування складають орієнтовно 20 000 грн. щомісяця, а рахунок-договір № 118 від 04.04.2024 року на придбання штучних кульшових суглобів для ОСОБА_2 на суму 103 920 грн. оплатив відповідач ОСОБА_3 (а.с. 26).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має такі захворювання: ІХС. Стабільна стенокардія напруги ІІ ф.к. Постінфарктний (2013 р.) та атеросклеротичний кардіосклероз КВГ стентування в 2013 р. (1стан). Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 3 ст. ризик дуже високий. СН ІІ А ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка. Цукровий діабет 2 тип, важка форма в стадії декомпенсація, ХХН3 нефропатія змішаного генезу. ХХН. Початкова катаракта обох очей. Непроліферативна діабетична ретинопатія обох очей. Діабетична макулопатія суха форма обох очей. Діабетичний стеатогепатоз. Діабетична дистальна сенсорна полінейропатія явна ст. Синдром діабетичної стопи: нейропатична форма 0 ст. праворуч та ліворуч Р1Е0D0I1S2. Кисти обох нирок. Гіперплазія простати І ст. Подагра, що підтверджено випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.09.2024 року.
Доказів витрат на лікування позивач ОСОБА_1 не надав. Позивач ОСОБА_2 повідомила суду, що в даний час він перебуває в Ізраїлі.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
В матеріалах справи міститься розрахунковий лист за травень 2021 року, згідно якого відповідач ОСОБА_3 в компанії ТОВ «Тутім нігуль Бріхот Схія Ве Атарей» отримав дохід в сумі 14 587 шекелів, що станом на червень 2021 року еквівалентно 3 420 євро (а.с. 42-43).
Також позивачі надали докази того, що 19.02.2023 року з рахунку ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_1 було переведено 1600 шекелів (а.с. 44), 16.07.2023 року 1600 шекелів (а.с. 45), 18.03.2024 року 1800 шекелів (а.с. 46), 26.04.2024 року 10 000 шекелів (а.с. 47).
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначили, що вони є непрацездатними і внаслідок наявності тяжких хвороб потребують матеріальної допомоги від сина ОСОБА_3 , який може надавати таку допомогу, тому просили стягнути аліменти на своє утримання.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глави 17 СК України.
Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.
Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав непрацездатність батьків та потреба в матеріальнійдопомозі.
Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.
Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч. 1 ст. 205 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Вирішуючи питання про необхідність позивачів у матеріальній допомозі від сина, суд приймає до уваги, що Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність 2 361 грн.
Розмір пенсії ОСОБА_2 4 059,04 грн., ОСОБА_1 5 081,96 грн., що перевищує установлений законом прожитковий мінімум для кожного.
Разом з тим, оцінюючи стан здоров`я позивача ОСОБА_2 , а також пояснення представника позивача, про те, що ОСОБА_2 витрачає на медичні обстеження і лікування орієнтовно 20 000 грн., що доведено належними і допустимими доказами, враховуючи докази про орієнтовний дохід відповідача, здійснені ним грошові перекази і витрати по оплаті медичних послуг, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги від сина ОСОБА_3 , який таку допомогу може надавати. Суд вважає, що аліменти слід визначити в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде відповідати критеріям розумності і справедливості. Аліменти слід нараховувати, починаючи з 05.12.2024 року і довічно.
Суд вважає необхідним роз`яснити, що статтею 203 СК України визначений обов`язок дочки, сина, крім сплати аліментів, брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що він потребує матеріальної допомоги від сина, а його витрати перевищують розмір прожиткового мінімуму і розмір пенсії.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (наприклад, постанови від 10.10.2018 р. у справі № 301/160/17, від 16.04.2018 р. у справі № 759/1315/17) і, відповідно, підтримував суди попередніх інстанцій, які відмовляли в задоволенні позову, встановлюючи, що отриманий позивачем дохід, зокрема пенсія, забезпечує його/її прожитковий мінімум.
Судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн. згідно вимог Закону України «Про судовий збір» за ставками, що діяли протягом 2024 року, слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки при зверненні 05.12.2024 року до суду з даним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
позов ОСОБА_2 задоволити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 05.12.2024 року і довічно.
В решті позову відмовити.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

-відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Повне судове рішення складене 14 березня 2025 року.

Суддя: