Справа № 602/58/25
Провадження № 2/602/127/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

"19" березня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М., Данилюк Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» або Товариство або позивач) через свого представника, директора Ґедзь О.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник або відповідачка) про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 22.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та ОСОБА_1 , був укладений договір позики № 75615673 про надання коштів у позику. У подальшому права вимоги, які виникли за даним договором, були передані (відступлені) позичальником (кредитодавцем) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», а останнє передало їх пізніше позивачуна підставі договорів факторингу.

Всупереч умовам укладеного договору позики відповідачка не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 10.01.2025 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість у розмірі 22 061,65 грн, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 6 550,00 грн, та суми заборгованості за відсотками 15 511,65 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Також разом із заборгованістю за договором позики позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 гривень.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26 лютого 2025 року. Витребувано за клопотанням позивача докази, а саме: інформацію щодо належності відповідачці карткового рахунку та виписку по цьому картковому рахунку за період з 22.07.2021 по 25.07.2021.

Ухвалою суду від 26.02.2025 розгляд цивільної справи відкладено на 19 березня 2025 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явивсяхоч належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, однак через підсистему «Електронний суд» направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти постановлення заочного рішення в даній справі не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання та не подала відзиву на позов.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою «Заочний розгляд справи» ЦПК України.

Ураховуючи те, що відповідачка, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явилася у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

22 липня 2021 року ОСОБА_1 дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала Договір позики №75615673 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі у тексті ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» або позикодавець) та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів (а.с.13-14).

Одноразовий ідентифікатор для підписання договору позики (кредитного договору) та таблиці обчислення загальної вартості кредиту, який вказаний у цих документах, був відправлений відповідачці на її електронну пошту ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», яку остання вказала у Договорі позики, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.26).

Станом на 22.07.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» () було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що убачається з інформації, що міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини другої статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла станом на 22.07.2021) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та відповідач (позичальник) уклали Договір позики № 75615673 від 22.07.2021 (далі у тексті Договір позики), згідно з яким позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Умовами укладеного Договору позики передбачено: сума позики 6 550,00 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова) в день 1.99 %, дата надання позики 22.07.2021, дата повернення позики (останній день) - 21.08.2021.

Підписавши Договір позики за допомогою електронного підпису, відповідачка добровільно прийняла умови цього договору, погодилася з ними і взяла на себе відповідні договірні зобов`язання.

Того ж 22.07.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання умов договору надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6 550,00 гривень шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок останньої, реквізити якого вона вказала у Договорі позики, за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджується письмовою копією електронної платіжної інструкцією № ded70314-071b-4595-93f5-6e1a10db8674 від 22.07.2021, копією довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000005131/ТНПП від 23.12.2024, а також випискою по картковому рахунку відповідачки за період 22.07.2021 до 25.07.2021, наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в порядку витребування доказів (а.с.11, 28, 80-81).

Отже, між сторонами на підставі укладеного Договору позики виникли позикові (кредитні) правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

21 грудня 2021 року, ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», як Фактор, з однієї сторони, та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як Клієнт, з іншої сторони уклали Договір факторингу № 2112 , згідно з яким Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Відповідно до п.5.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами договору факторингу. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору (а.с.29-33).

21 грудня 2021 Фактор та Клієнт підписали Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 2112 від 21.12.2021 та Реєстр прав вимог № 4 до Договору факторингу № 2112 від 21.12.2021, у якому зазначено: номер Договору позики - 75615673, дата укладання договору 22.07.2021, ПІБ відповідачки, її ідентифікаційний код, її одноразовий ідентифікатор, її електронна адреса, банківський картковий рахунок відповідачки, сума заборгованості за тілом 6 550,00 грн, сума заборгованості по простроченим процентам за користування 15 641,40 грн, сума заборгованості разом - 22 191,40 грн (а.с.36-38).

Як вбачається із Акту звірки взаємних розрахунків за період: грудень 2021 грудень 2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за Договором факторингу № 2112, ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» сплатило визначену у Договорі факторингу №2112 ціну продажу у розмірі 10 105 337,52 грн (а.с.39).

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З наведених вище правових норм убачається, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні.

Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/, станом на 21.12.2021 ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (код за ) було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу.

Отже, суд установив, що на момент укладення договору факторингу його сторони володіли спеціальною правоздатністю для вчинення відповідного правочину.

Таким чином суд встановив, що право вимоги до відповідачки за Договором позики перейшли від позикодавця, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», до ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» і останнє станом на 21.12.2021 стало новим кредитором у правовідношенні, яке виникло між первісним позичальником та відповідачкою на підставі згаданого вище Договору позики.

В подальшому, 31 березня 2023 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», як Клієнт з іншої сторони уклали Договір факторингу № 310323, згідно якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Відповідно до п.5.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами договору факторингу. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору (а.с.40-44).

Того ж дня, 31.03.2023, Фактор та Клієнт підписали Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 310323 від 31.03.2023 та Реєстр Божників до Договору факторингу № 310323 від 31.03.2023, у якому зазначено: номер Договору позики - 75615673, дата укладання договору 22.07.2021, ПІБ відповідачки, її ідентифікаційний код, її одноразовий ідентифікатор, її електронна адреса, банківський картковий рахунок відповідачки, сума заборгованості за тілом 6 550,00 грн, сума заборгованості по простроченим процентам за користування 15 641,40 грн, сума заборгованості разом - 22 191,40 грн (а.с.47-49).

Як вбачається із Акту звірки між ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за Договором факторингу № 310323 від 31.03.2023, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплатило визначену у Договорі факторингу № 310323 від 31.03.2023 ціну продажу у розмірі 13 137 615,00 грн (а.с.48).

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/, станом на 31.03.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код за ) було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу.

Таким чином, відповідно до ст. 512, 514, 1077, 1079 ЦК України право вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики перейшло від ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»до позивача і він став новим кредитором у кредитному правовідношенні, яке виникло між первісним кредитором та відповідачем на підставі згаданого вище Договору позики.

Суд зауважує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за Договором позики.

З урахуванням наведеного вище, суд визнає встановленою ту обставину, що відповідачка свої зобов`язання, взяті на себе за Договором позики, належним чином не виконала ні перед первісним кредитором, ні перед новими кредиторами, до яких переходило право вимоги за договорами факторингу.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд констатує, що за умовами вищезазначеного Договору позики відповідачка отримала кошти у позику в сумі 6 550,00 гривень та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в позику коштів у матеріалах справи відсутні, відтак, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі Договору позики в частині суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6 550,00 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

Вирішуючи спір у частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від наведеного вище правового висновку.

Як вбачається із позовної заяви, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просить стягнути з ОСОБА_1 відсотки від суми позики за період фактичного користування коштами (з 22.07.2021 по 18.11.2021, всього за 120 днів), тобто поза межами погодженого сторонами договору строку надання позики.

При цьому посилається на п. 5.2 Договору позики, п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та на правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, та у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

У зв`язку з цим, суд зауважує, що висновок про те, що «сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину» зроблено Верховним Судом під час касаційного перегляду рішень місцевих та апеляційних судів, з огляду на встановлені судами фактичні обставини у справах № 524/5556/19 та № 234/7159/20, зокрема, щодо встановлення нікчемності кредитного договору і застосування наслідків його недійсності, укладеного між сторонами у вказаних справах.

Зазначені висновок не може бути застосований у розглядуваній справі, оскільки фактичні обставини, встановлені у справах № 524/5556/19 та № 234/7159/20 є іншими, ніж фактичні обставини, встановлені у цій справі.

У цій справі суд встановив, що відповідно до п.2.2 Договору позики строк позики (строк Договору) становить 30 днів.

Датою повернення позики (останнім днем) сторони визначили 21.08.2021.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині нарахування відсотків за користування позикою, покликається на положення Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі у тексті - Правила), стверджуючи, що позичальник до моменту підписання Договору позики вивчив ці Правила, які розміщені на сайті https://mycredit.ua..., і їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі, про що засвідчено у п. 5.2 Договору позики.

Роздруківку тексту Правил з сайту позикодавця долучено до позовної заяви.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю редакцію Правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачкою позики взагалі містив саме ті умови щодо продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, про які стверджує позивач.

Крім того, роздруківка із сайту позикодавця належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позикодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Правила.

Як убачається з сайту https://mycredit.ua/ua/archived_info/ редакції Правил неодноразово змінювалися самим ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (22.07.2021) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20.01.2025), тобто кредитор міг додати до позовної заяви роздруківку Правил у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

Таким чином, надані позивачем Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою Договору позики щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання позикодавцем додаткових заходів, які збільшують вартість позики, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені у Договорі позики, який безпосередньо підписаний останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

До того ж, суд зауважує, що у розділі 7 «Порядок подовження строку користування позикою» Правил, текст яких доданий до позовної заяви, передбачено умови, за яких здійснюється продовження (пролонгація) строку користування позикою.

Так, відповідно до п.7.5 цих Правил при кожному подовженні строку користування позикою, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. Крім цього, інформація щодо нової кінцевої дати строку позики та розміру заборгованості доступна позичальнику в особистому кабінеті.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження продовження строку дії договору (пролонгації) відповідно до положень розділу 7 Правил, а саме докази направлення на електронну адресу позичальника відповідних повідомлень з інформацією про оформлену пролонгацію договору.

З огляду на викладене вище, оскільки позивачем не доведено тієї обставини, що встановлений договором строк надання позики продовжувався зі згоди іншої сторони (позичальника), то правомірним є нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання позики упродовж 30 днів.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що у цій справі з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості в розмірі 10 460,35 грн, яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6 5500 гривень та суми заборгованості за відсотками у розмірі 3 910,35 гривень (6 550,00 грн * 1,99 % * 30 днів = 3 910,35 грн).

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

У зв`язку з цим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 11 601,30 гривень задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 гривень.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 гривень згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579931876.1 від 16.01.2025.

Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 47,4% від заявленої суми (10 460,35 х 100 / 22 061,65), то з відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1 148,22 гривень (2 422,40 х 47,4 %).

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2024 між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Клієнт) та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (Адвокат) (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099 від 03.04.2018) укладено Договір № 01-11/24 про надання правничої допомоги (далі у тексті Договір № 01-11/24), згідно з п. 1.1 якого Адвокат здійснює комплекс заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати Клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить Клієнту у судовому порядку, а також у здійснює захист прав та інтересів Клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як Клієнтом, так і Адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку (а.с.50-52).

Перелік боржників, щодо яких Клієнт просить надати правничу допомогу зазначаються в Акті приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (п.1.3. Договору № 01-11/24).

Відповідно до п.4.1. Договору № 01-11/24 за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату винагороду у передбаченому у даному договорі розмірі за певний вид виконаних адвокатом робіт.

У пункті 4.4. згаданого договору про надання правничої допомоги його сторони погодили, що факт надання Адвокатом правничої допомоги Клієнту засвідчується Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно форми, узгодженої сторонами.

За послуги, надані Адвокатом, Клієнт протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання Акту про приймання-передачі наданої правничої допомоги та отримання від Адвоката відповідного рахунку, сплачує винагороду на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, шляхом безготівкового перерахування Клієнтом на поточний рахунок Адвоката, вказаний у цьому договорі (п.4.2. Договору № 01-11/24).

Як вбачається із наданого суду Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» передало, а ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання надати правничу допомогу згідно переліку вказаному у цьому Акті, в тому числі щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.54-55).

Згідно із наведеним, у поданому до суду витязі від 18.12.2024 з Акту № 5-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 р., описом наданих послуг, адвокат Ткаченко Ю.О. надала ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» правничу допомогу, що полягала у вивченню наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції, збір документів/доказів по малозначних справах для формування позовної заяви, підготовки/складання позовної заяви з вимогою до ОСОБА_1 за договором позики, вартість наданих послуг складає 3 500,00 грн. Загальна вартість наданих ОСОБА_2 послуг з правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 р. ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» складає 175 000,00 грн (а.с.54).

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» здійснило оплату адвокату Ткаченко Ю.О. за надані послуги передбачені Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 р. у розмірі 175 000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579930931.1 від 18.12.2024 (а.с.56).

Отже, наданими позивачем доказами підтверджується понесення ним витрат на правничу допомогу, пов`язану з цією справою, у сумі 3 500,00 гривень.

Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 47,4% від заявленої суми, то з відповідачки слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 659,00 грн (3 500,00 х 47,4%).

На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 631, 638, 1047,1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись статтями 12, 13, 89, 137, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики №75615673 в розмірі 10 460,35 гривень (десять тисяч чотириста шістдесят гривень 35 коп), з яких 6 550,00 гривень (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень) сума заборгованості за основною сумою боргу, та 3 910,35 (три тисячі дев`ятсот десять гривень 35 коп) - сума заборгованості за відсотками.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 148,22 гривень (одна тисяча сто сорок вісім гривень 22 коп).

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 659,00 гривень (одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9 А, офіс 204, м. Ірпінь, 08200, , банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку 334851.

Представника позивача - Ґедзь Ольга Віталіївна, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9 А, офіс 204, м. Ірпінь, 08200.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: В. А. Наумчук