КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-з/824/391/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

додаткова

м. Київ Справа № 758/437/24

18 березня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» адвоката Прилуцької Ніни Миколаївнипро ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року ухвалені під головуванням судді Ковбасюк О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» про визнання факту мобінгу та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати факт вчинення керівництвом ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» в особі директора ОСОБА_2 відносно нього мобінгу, а саме дій, передбачених абз. 2 ч. 2 ст. 2-2 КЗпП України та зобов`язати відповідача звільнити його з посади на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з дати набранням рішенням суду у даній справі законної сили із виплатою йому вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 72 000 грн та вимушеного прогулу з 12.10.2023 по день звільнення.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» про визнання факту мобінгу та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 04 жовтня 2024 року, позивач ОСОБА_1 03 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, 24 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року залишено без змін.

18 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповдіача Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» адвоката Прилуцької Н.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що судом не вирішено питання про судові витрати, які відповідач поніс при розгляді справи, що складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Зазначає, що між ДП «Дослідний експериментально-механічний завод» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України та Адвокатським об`єднанням «Прилуцька & Партнери» (АО «Р&Р») укладено Договір про надання правової допомоги від 15 квітня 2024, предметом якого є захист та представництво Клієнта, надання Клієнту правової допомоги, інформації, консультацій і роз`яснень у господарській діяльності Клієнта на умовах абонентського обслуговування.

Відповідно до п. 4.2. Договору вартість однієї години наданих Об`єднанням послуг складає 2000 грн (дві тисячі гривень).

Відповідно до п. 4.3. Договору Сторони погодили, що остаточний розрахунок між Об`єднанням та Клієнтом за попередній місяць роботи Об`єднання здійснюється до десятого числа місяця, на підставі Акту приймання- передачі наданих послуг.

Зазначає, що АО «Р&Р» видано ордер на надання правничої допомоги Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» Науково-технологічного алмазного концерну «АЛКОН» Національної академії наук України у Київському апеляційному суді.До відзиву на апеляційну скаргу подано детальний опис виконаних адвокатом робіт з розрахунком використаного часу.

Вказує на те, що загальна сума витрат, які відповідач здійснив на оплату послуг адвоката у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 10 000,00 грн.

З огляду на вище викладене просила суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяв представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Питання щодо розподілу судових витрат за наданння правової допомоги в суді апеляційної інстанції апеляційним судом не вирішувалось.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За договором про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з відзивом на апеляційну скаргу представник відповідача зазначав, що у звязку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції відповідачем було понесено витрати у розмірі 10 000,00 грн.

До відзиву було надано копію договору про надання правової допомоги (абонентське обслуговування) від 15 квітня 2024 року укладений між адвокатським об`єднання «Прилуцька & Партнери» та Державним підприємство «Дослідний експериментально-механічний завод» Науково-Технологічного концерну «Алкон» Національної академії наук України.

Відповідно до п. 1.1 Об`єднання зобов`язується надати правову допомогу (захист, представництво або інше) Клієнту, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Сторони погодили, що на визначення розміру гонорару Об`єднання впливають результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. (п. 4.1)

Відповідно до п. 4.2 гонорар об`єднання за надану правову допомогу визначається з загального обсягу виконаної роботи адвокатським об`єднанням або залученням адвокатом протягом місяця з розрахунку 2 000,00 грн. за 1 годину.

Відповідно до детального опису виконаних адвокатом АО «Р&Р» робіт у справі №758/437/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2024 року : складання (підготовка) відзиву на апеляційну скаргу, направлення з доданими до нього матеріалами апелянту та в суд через підсистему Електронний суд - 4 години; участь у судовому засіданні- 1 година.

Аналізуючи зазначене в сукупності, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням відсутності клопотання позивача про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення заяви представника відповідача Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» адвоката Прилуцької Н.М.про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат понесених позивачем в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000,00 грн.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 270 ЦПК України,ЗакономУкраїни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» адвоката Прилуцької Ніни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Дослідний експериментально-механічний завод» () судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: