Справа № 638/2811/24
н/п 2/953/190/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Юрлагіної Т.В.,

за участю секретаря Бірукової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Борисової І.М.,

представника відповідача Харківської обласної прокуратури Добронос Д.С.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Представником позивача Близнюка М.І. захисником Борисовою І.М. надано до суду заяву про зупинення провадження у цивільній справі № 638/2811/24, до вирішення іншої справи, кримінального провадження № 0002574 від 22.07.2017 в обґрунтування клопотання зазначено, що дана позовна заява базується на матеріалах кримінального провадження № 002574.

Від представника відповідача СУ ГУНП в Харківській області до суду подано заперечення відповідно до яких заперечують проти задоволення заяви з підстав зазначених у них.

Представник відповідача Харківської обласної прокуратури Добронос Д.С. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі.

Суд, вивчивши заяву, матеріали цивільної справи, доходить наступних висновків.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Представником відповідача СУ ГУНП в Харківській області Тріскою Д.О. через систему «Електронний суд» надано до суду письмові заперечення про зупинення провадження у справі, за змістом яких судом встановлено таке.

Серед перерахованих підстав які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України відсутня така підстава як зупинення цивільного провадження у зв`язку з тим, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування у відділі поліції.

Здійснення досудового розслідування відділом поліції не є підставою для зупинення даного цивільного провадження.

Цивільна справа № 638/2811/24 від 21.03.2024 року по кримінальному провадженню № 0002574 від 22.07.2017 не перебуває в провадженні та не розглядається в інших судах в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського або кримінального судочинства.

Кримінальне провадження № 0002574 від 22.07.2017 жодного відношення до справи № 638/2811/24 немає.

Згідно відповіді начальника СД Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженню № 0002574 від 22.07.2017 проводилось досудове розслідування та було проведено ряд слідчих (розшукових) дій на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

21.09.2023 процесуальним керівником Київської окружної прокуратури м. Харкова Курченко I.Г. було направлено клопотання в порядку пункту 31 частини 1 статті 284 КПК України до Київського районного суду м. Харкова про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

13.12.2023 Київським районним судом міста Харкова (справа №953/8874/23) кримінальне провадження №0002574 від 22.07.2017 в порядку пункту 3-1 частини 1 статті 284 КПК України було закрито.

Не погодившись з рішенням районного суду потерпілий ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року про закриття кримінального провадження №90002574 від 22 липня 2017 року на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.03.2024 у справі № 953/8874/23 апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0002574 від 22 липня 2017 року на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України - залишено без змін.

В подальшому ОСОБА_1 до Верховного Суду подано касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 953/8874/23 касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвали Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року та Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року залишено без зміни.

А тому, твердження представника позивача про те, що кримінальне провадження №0002574 від 22 липня 2017 року знаходиться на стадії досудового розслідування у відділі поліції є хибним, оскільки воно закрито.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України (в редакції 2004 року, що кореспондується із статтею 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у його задоволенні, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

При цьому, частиною 3 статті 210 ЦПК України прямо передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється виключно з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини 1 статті 251 та пунктами 1-3 частини 1 статті 252 цього Кодексу.

Адже завданнями підготовчого судового провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Із матеріалів справи установлено, що кримінальне провадження №0002574 від 22 липня 2017 року не знаходиться на стадії судового розгляду, 13.12.2023 Київським районним судом міста Харкова (справа №953/8874/23) кримінальне провадження №0002574 від 22.07.2017 в порядку пункту 3-1 частини 1 статті 284 КПК України було закрито.

Крім цього, суд також враховує, що в поданому клопотанні сторона позивача не обґрунтувала, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору.

Таким чином, клопотання про зупинення стороною позивача подане без обґрунтування підстав зупинення провадження у справі на стадії судового розгляду з підстав, що не передбачені цивільним процесуальним законодавством , а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 255, ст. 256 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника представника позивача адвоката Борисової І.М., про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Розгляд справи продовжити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 19.03.2025

Суддя Т.В. Юрлагіна