ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3870/24 Номер провадження 22-ц/814/1210/25Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О. М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона працювала на посаді викладача спецдисциплін в Миргородському ПТУ № 44 з 02 серпня 1983 року по 27 вересня 2024 року, однак була незаконно звільнена із займаної посади. Зазначила, що 26 червня 2024 року їй безпідставно було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, з наказом про оголошення догани її не ознайомлено, її вину не встановлено. Затвердження поурочно-тематичних планів кожного року не є обов`язковим, вони є документами багаторазового використання, в минулому році вони були використані та записані в журнали теоретичного навчання. 16, 17 вересня 2024 року позивачка була відсутня на роботі, оскільки у неї не було уроків. Крім того, 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 приймала участь в судовому засіданні по іншій справі. 18 вересня 2024 року у неї були уроки, однак, коли вона прийшла до кабінету, виявила, що її плани, методичні розробки, підручники були у підсобці. На другому уроці була тривога, а на третьому уроці позивачка технічно не могла підключитися для проведення дистанційного заняття.

Просила поновити її на посаді викладача спецдисципліни в Миргородському ПТУ № 44 та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5 645,89 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Просила рішення суду скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що 16 вересня 2024 року у зв`язку з відсутністю у неї занять, вона готувалася до уроків вдома, що підтверджується витягом з «Моєї школи». 17 вересня 2024 року вона була в судовому засіданні по іншій справі. 18 вересня 2024 року перші два уроки не відбулися у зв`язку з повітряною тривогою, третій урок мав бути дистанційно, але виникли технічні проблеми з підключенням, тобто урок не відбувся через незалежні від неї обставини. Також зазначає про незаконність притягнення її до дисциплінарної відповідальності 26 червня 2024 року. Вважає, що обставини викладені в наказі носять некоректний характер, не встановлено її вину та факту невиконання трудових обов`язків.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши судове рішення в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом від 03 серпня 1983 року № 47 ОСОБА_1 прийнято на посаду викладача спецдисциплін до Миргородського ССПТУ № 4, яке в подальшому реорганізоване в Миргородське СПТУ № 44 (а.с. 4).

У відповідності зі свідоцтвом про підвищення кваліфікації від 23 червня 2023 року, сертифікатами від 05, 12 вересня, 22 жовтня 2023 року, 24 листопада, 08 травня 2024 року позивачка підвищувала свою кваліфікацію як викладача (а.с. 82-88).

Наказом ПТУ № 44 м. Миргорода від 27 вересня 2024 року № 38-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачку було звільнено з посади викладача 27 вересня 2024 року у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 5-6).

Таке рішення роботодавцем було прийнято у зв`язку з тим, що на 23 вересня 2024 року вісімнадцять поурочно-тематичних планів викладача ОСОБА_1 не затверджені в установленому порядку у зв`язку з неусунутими недоліками, згідно з п. 2.2. наказу МОН від 30 травня 2006 року № 419 «Про затвердження Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах»; 16, 17 вересня 2024 року є порушення п. 7.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода» та п. 3.5. Посадової інструкції викладача ПТУ № 44 м. Миргорода; 18 вересня 2024 року невиконання п.п. 3.1, 3.2 Посадової інструкції викладача ПТУ № 44 м. Миргорода; враховуючи, що ОСОБА_1 26 червня 2024 року було оголошено догану (наказ ПТУ № 44 м. Миргорода від 26 червня 2024 року № 14-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 ») за порушення трудової дисципліни, а саме за недобросовісне та неякісне виконання своїх обов`язків, порушення Інструкції з ведення журналів обліку теоретичного та виробничого навчання учнів професійно-технічних навчальних закладів, наказу МОН від 26 січня 2011 року № 59.

Підставою прийняття даного наказу зазначено наказ ПТУ № 44 м. Миргорода від 26 червня 2024 року № 14-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 »; подання заступника директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2 від 23 вересня 2024 року про звільнення з посади викладача ОСОБА_1 ; протокол зборів первинної профспілкової організації № 5 від 25 вересня 2024 року ПТУ № 44 м. Миргорода.

Наказом ПТУ № 44 м. Миргорода від 26 червня 2024 року № 14-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » позивачці було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме недобросовісне і неякісне виконання своїх обов`язків, порушення Інструкції з ведення журналів обліку теоретичного та виробничого навчання учнів професійно-технічних закладів, наказу МОН від 26 січня 2011 року № 59 (а.с.74-78).

Згідно з протоколом засідання методичної комісії електромонтерів від 27 серпня 2024 року № 1, комісією розглядалась і затверджувалась плануюча документація членів МК на 2024-2025 навчальні роки, при цьому плануюча документація у ОСОБА_1 відсутня, про що складено акт; викладачу ОСОБА_1 повідомлено про те, що вона повинна надати документацію на підпис голові МК 30 серпня 2024 року (а.с.43-44, 42).

У відповідності з протоколом № 2 від 30 серпня 2024 року методичною комісією було розглянуто навчально-плануючу документацію викладача ОСОБА_1 , зафіксовано зауваження до вказаної документації, а також запропоновано виправити недоліки до 02 вересня 2024 року (а.с. 40).

Доповідною запискою від 03 вересня 2024 року заступник директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2 довів до відома директора навчального закладу, що 27 серпня 2024 року було засідання методичної комісії Електротехнічних дисциплін, на якому була присутня ОСОБА_1 . Остання не надала на затвердження плануючу документацію відповідно до Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах. Їй повідомлено про необхідність доопрацювання недоліків та надання навчально-плануючої документації на 2024-2025 року на підпис голови методичної комісії 30 серпня 2024 року. На засіданні 30 серпня 2024 року були розглянуті 18 поурочно-тематичних планів викладача ОСОБА_1 , які не затверджені з причин, що зафіксовані в протоколі засідання МК № 2 від 30 серпня 2024 року. Також були відсутні робочі навчальні програми з предметів. ОСОБА_1 була ознайомлена з недоліками у поурочно-тематичних планах і повідомлена про повторний підпис і затвердження 02 вересня 2024 року, але 02-03 вересня 2024 року ОСОБА_1 для затвердження плануючої документації не з`явилася (а.с. 39).

Комісією в складі заступника директора з навчально-виробничої роботи, членів МК з підготовки електромонтерів було складено акт про перевірку плануючої документації викладача ОСОБА_1 від 18 вересня 2024 року, відповідно до якого навчально-плануюча документація останньої не відповідає Державному стандарту за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування»; на підпис голові МК подані документи в такому ж стані, якими вони були в стані 30 серпня 2024 року, а саме невідповідність назви предмета «Електротехніка з основами промислової електроніки»; невідповідність назв модулів і професійних компетенцій Державному стандарту; відсутня робоча навчальна програма із предметів, що читає викладач (а.с. 29).

19 вересня 2024 року позивачкою на ім`я директора ПТУ-44 м. Миргорода було надано пояснювальну записку, в якій ОСОБА_1 зазначила, що 27 та 30 серпня 2024 року на засіданні МК електротехнічних дисциплін не були затверджені її 18 поурочно-тематичних планів з причин, що не відповідають державним стандартам; освітні програми, що розробляються на основі типових освітніх програм, не потребують окремого затвердження центральним органом забезпечення якості освіти (а.с. 28).

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

У відповідності до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (стаття 147 КЗпП України).

Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Із вказаної підстави працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктами 3.1, 3.2 Посадової інструкції викладача Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода визначено, що викладач зобов`язаний здійснювати теоретичну і практичну підготовку учнів з відповідного навчального курсу, предмету, циклу дисциплін; забезпечувати умови для засвоєння учнями освітніх програм на рівні обов`язкових державних вимог; організовувати і контролювати їхню самостійну роботу. У відповідності з п. 3.5 вказаної інструкції викладач повинен дотримуватись режиму роботи навчального закладу, вимог Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 50-53).

Згідно з пункта 2.2. Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах, затвердженого наказом МОН від 30 травня 2006 року № 419, основними навчально-методичними документами з планування навчально-виробничого процесу в ПТНЗ є: робочі навчальні плани за професіями для певного ступеня професійно-технічної освіти; робочі навчальні програми з навчальних предметів та професійно-практичної підготовки, що передбачені робочими навчальними планами; поурочно-тематичні плани з навчальних предметів; перелік навчально-виробничих робіт з професії на семестр чи курс навчання; плани навчально-виробничої діяльності на півріччя; плани занять (уроків); розклад занять.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з наказом від 26 червня 2024 року № 14-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » позивачка ознайомлена, наказ про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани не оскаржувала.

Тоді як сама незгода ОСОБА_1 із застосованим до неї стягнення, зазначена при розгляді даної справи, без відповідної позовної вимоги та обґрунтування не є підставою для дослідження факту правомірності винесення зазначеного вище наказу.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи наведені в апеляційній скарзі щодо незаконності притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності 26 червня 2024 року.

Досліджуючи обставини, що мали місце 16-18 вересня 2024 року колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 4.3 Положення про методичну роботу в професійно-технічному навчальному закладі, затвердженого наказом МОН України від 12 грудня 2000 року № 582 «Про удосконалення методичної роботи в системі професійно-технічної освіти», педагогічний працівник має право використовувати для самоосвіти роботи в бібліотеках та інших інформаційних центрах «методичний день», який може надаватися адміністрацією професійно-технічного навчального закладу за поданням методиста (голови медичної комісії).

Контроль дотримання режиму методичного дня здійснює заступник директора за функціональними обов`язками. Умови роботи в методичний день по кожному конкретному навчальному закладу установлюється Правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором та необхідністю погодження планів методичного дня, «методичний день» не є для викладача додатковим вихідним днем.

Згідно пункту 7.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода, затверджених на загальних зборах трудового колективу 02 січня 2023 року, в закладі освіти встановлений 5-денний робочий тиждень. Робочий час керівного навчально-допоміжного та адміністративно-господарського персоналу становить 8 годин: початок роботи 7.30, закінчення 16.00.

У відповідності з п. 7.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода, для педагогічних працівників методичний день (день, в якому за розкладом відсутні заняття) не являється днем відпустки. Педагогічний працівник зобов`язаний в цей день бути на робочому місці або за межами Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода за погодженням з керівництвом та виконувати поточну роботу (заповнення журналів, розробка методичних посібників, самоосвіта тощо) (а.с. 45-49).

Згідно з доповідними записками заступника директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2 від 16, 17 вересня 2024 року, викладач ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці у вказані дні, про що складені відповідні акти (а.с. 9, 37, 38).

Згідно з пояснювальною запискою від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 зазначила, що 16 вересня 2024 року вона не була на робочому місці, у неї не було уроків; 17 вересня 2024 року в неї не було уроків, а об 11 год вона була в судовому засіданні (а.с. 34).

Однак колегія суддів звертає увагу, що правила внутрішнього трудового розпорядку визначена можливість виконувати поточну роботу за межами Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода лише за погодженням з керівництвом.

У свою чергу стороною позивача не надано жодних доказів, що ОСОБА_1 погодила свою відсутність на робочому місці 16 та 17 вересня з керівництвом. Тоді як сам факт того, що вона дистанційно вносила відомості до розкладу в «Моїй школі» не спростовує зазначених обставин.

Також суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 17 вересня 2024 року брала участь у судовому засіданні, у зв`язку з чим не могла з`явитися на робоче місце, та повідомила про це роботодавця.

Зазначене спростовує доводи наведені в апеляційній скарзі, щодо не порушення 16 та 17 вересня 2024 року Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода.

У відповідності з доповідною запискою заступника директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2 від 19 вересня 2024 року, 18 вересня 2024 року до нього звернулись учні групи 1 ТУ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з повідомленням про відсутність 2 та 3 уроку за розкладом, який повинен був бути проведений викладачем ОСОБА_1 (а.с. 8).

23 вересня 2024 року заступником директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2 директору ПТУ № 44 м. Миргорода було подано подання про звільнення з посади викладача ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України, в якому він повідомив про систематичне порушення ОСОБА_1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода та посадових обов`язків. У вказаному поданні зазначено про наявність наказу від 26 червня 2024 року № 14-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 »; ненадання для затвердження методичної комісії відповідної плануючої документації; відсутність ОСОБА_1 на робочому місці та невиконання обов`язків педагогічного працівника, передбачених посадовою інструкцією, 16, 17 вересня 2024 року; не проведення та не створення віртуально другого та третього уроку, передбачених розкладом занять, групи № 1 ТУ 18 вересня 2024 року (а.с. 62-63).

У відповідності з протоколом зборів первинної профспілкової організації ПТУ № 44 м. Миргорода професійної спілки працівників агропромислового комплексу України від 25 вересня 2024 року № 05 на вказаних зборах були розглянуті питання щодо подання директора ПТУ № 44 м. Миргорода Іванченка А.І. про звільнення працівника ОСОБА_1 ; про надання (чи відмову у наданні) згоди на звільнення ОСОБА_1 згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. За наслідками розгляду вказаних питань профспілковою організацією було надано згоду на звільнення позивачки (а.с. 79-80).

Аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про дотримання при звільненні позивача правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, передбачені ст.ст. 147-149 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, які відповідають вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду та додаткове - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382-384,389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 12 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді: Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук