Справа № 439/1438/24 Головуючий у 1 інстанції: Рахімова О. В.
Провадження № 22-ц/811/2950/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2024 року у справі за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з позовом ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 24 червня 2016 року. Від шлюбних стосунків мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти перебувають на повному утриманні позивачки.

Відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дітей. Усі обов`язки щодо утримання дітей несе позивачка. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі по 6000,00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішеням Бродівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2024 року позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитюка Степана Михайловича до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей задоволено частково.

Вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстраційного місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень щомісячно та на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 03 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстраційного місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Вищезгадане рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що діти потребують постійного догляду, медичного лікування, відвідують дитячий садочок, спеціального харчування (безлактозне), одягу (діти постійно ростуть), також оплачує комунальні витрати на житло та витрати інші побутові потреби.

Зазначає, що дочка ОСОБА_6 має хронічне захворювання атопічний дерматит і потребує постійного лікування і спеціального харчування, а дочка ОСОБА_7 має хронічну непереносимість лактози, хворіє із народження та потребує виключно спеціального харчування.

Окрім того, позивачка зазначає, що вона хворіє на хронічне захворювання синдром Жильбера (хронічну патологію печінки) та пієлонефрит (хронічне інфекційне запалення тканини нирки та її збиральної системи (мисок, чашок), потребує постійного медичного обстеження, лікування, постійного вживання медичних препаратів.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення не враховавши стан здоров?я дітей та її, а зазначив лише про захворювання відповідача, та підтримав запропонований ним розмір аліментів у сумі 3000,00 грн. на кожну дитину при цьому абсолютно безпідставно та необґрунтовано відкинувши розмір аліментів у сумі 6000,00 грн. на кожну дитину, який просила позивачка виходячи із потреб двох малолітніх дійте два і п?ять років, які залишились на її утриманні.

Під час ухвалення рішення суд першої інстанції в порушення вимог ст. 182 СК України жодним чином не дослідив платоспроможність відповідача, його спосіб життя та витрати, майновий стан, наявність нерухомого майна та двох транспортних засобів, щодо майнового стану ОСОБА_3 , а взяв до уваги виключно дані про захворювання, яке зараз перебуває у стадії ремісії.

Вважає, що останній навмисно приховав від суду свій майновий стан, чим ввів суд в оману, щоб зменшити розмір аліментів.

Просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2024 року скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю.

30 січня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 подав відзив на апеляційну скаргу. Звертає увагу, що в апеляційній скарзі позивачка покликається на докази, які не були предметом дослідження, при розгляді справи судом першої інстанції, та нею не надано доказів, які б підтверджували неможливість подання до суду першої інстанції доказів, вказаних у письмових поясненнях, з причин, що об`єктивно не залежали від неї. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 17 березня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 24 червня 2016 року виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , актовий запис № 4 ( а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження, сторони значаться батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 203 ( а.с. 7,8).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області від 10 липня 2024 року за № 113, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з нею зареєстровані діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 16).

Відповідно виписки епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 2310; епікризу № 371 обласного лікувально діагностичного гепатологочного центру; виписків із медичної карти стаціонарно хворого ОСОБА_3 хворіє цирозом печінки, зумовлений хронічним стеатогепатитом, компенсований, клас А за Чайльд П`ю (гепатоспланомегалія, виражена печінково клітинна недостатність).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, дійшов висновку, що розмір аліментів у розмірі 3000,00 грн. на кожну дитину є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дітей, оскільки рівнозначний обов`язок щодо утримання дітей покладається також на позивача по справі (ст. 141 СК України).

З таким висновком колегія суддів частково не погоджується виходячи із наступних підстав.

Ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі№ 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України).

Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, вважає частково обґрунтованими доводи ОСОБА_1 , що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не відповідає вимогам ст. 182 СК України щодо необхідного та достатнього розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому колегія суддів враховує, що розмір аліментів для сплати у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину є недостатнім для утримання дітей, які проживають разом із матір`ю.

Також колегія враховує те, що відповідач є молодою та працездатною особою, є фізичною особою підприємцем у сфері роздрібної торгівлі, інших осіб на утриманні немає, встановлено наявність нерухомого майна. Спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дітей.

При цьому, необхідно зазначити, що в силу наведених вище вимог закону, на обох батьків у рівній мірі покладається забезпечення дитині належного утримання до досягнення нею віку вісімнадцяти років.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з урахуванням матеріального становища відповідача, потреби дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей та батьків-пенсіонерів, а також те, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, доцільно буде стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей в розмірі по 4 000 грн. на кожну дитину.

Визначений розмір аліментів на переконання колегії суддів дозволить зберегти баланс між потребами дітей та потребами відповідача.

Такий розмір аліментів відповідатиме інтересам та потребам дітей , буде необхідним для вирішення побутових та соціальних потреб, які виникатимуть в процесі їх розвитку.

Колегія суддів бере до уваги, що відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 грн. на кожну дитину.

В доводах апеляційної скарги та додаткових поясненнях ОСОБА_1 просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 6 000 грн на кожну дитину, обґрунтовуючи заявлений розмір аліментів тим, що відповідач є фізичною особою підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність в сфері роздрібної торгівлі, окрім цього є фінансово забезпеченим і має зареєстровані об`єкти нерухомості.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що в справі відсутні відомості про те, що відповідач має постійне місце роботи, чи від здійснення підприємницької діяльності він отримує постійний стабільний дохід.

Окрім цього, колегія суддів бере до уваги твердження представника відповідача у відзиві, що об`єкти нерухомості, на які покликається позивачка в доводах апеляції, є спільною сумісною власністю сторін, та справа про поділ майна подружжя перебуває у провадженні Бродівського районного суду Львівської області (справа № 439/2254/24).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні докази, які б в сукупності привели до висновку про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Разом з тим, позивачка не обґрунтувала заявлений нею у позові розмір аліментів реальними потребами дітей, а лише посилалася на те, що суд першої інстанції не врахував стан здоров`я дітей та її, а також не встановив фактичні витрати на утримання малолітніх дітей.

Колегія суддів звертає увагу, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у твердій сумі підлягає індексації та не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Крім того, присудження аліментів за рішенням суду не обмежує відповідача у праві надання додаткової матеріальної допомоги на дітей добровільно.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Враховуючи викладене, рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2024 року, слід змінити, стягнути аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень щомісячно та на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 03 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Щодо розподілу судового збору.

Згідно з ч.13ст.141ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову до суду (що становив 1211,20 грн.) та за подачу апеляційної скарги (1816,80 грн).

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 66% судового збору, що підлягав сплаті за подачу позову та апеляційної скарги, а саме: 1998,40 грн (із розрахунку: 799,40 + 1199).

Іншу частину витрат по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2024 року - змінити.

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитюка Степана Михайловича до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей задовольнити частково.

Стягувати аліменти з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстраційного місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень щомісячно та на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 03 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстраційного місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1998,40 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.