Справа № 522/4855/25-Е
Провадження № 2-з/522/172/25
УХВАЛА

18 березня 2025 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Захандревич Олесі Вікторівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання права власності, стягнення штрафу, визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків нікчемності правочинів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Захандревич Олесею Вікторівною до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання права власності, стягнення штрафу, визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків нікчемності правочинів, в якій просить:

1. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на двокімнатну квартиру, номер квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057 (реєстраційний номер квартири: 01.3074881.4645379.20240711.83.6425.47 згідно Технічного паспорту за реєстраційним номером у реєстрі будівельної діяльності TI01:9988-7879-3190-7554 від 30.09.2024, Сертифікату ІУ61 від 18.10.2024);

2. Встановити факт нікчемності правочинів, а саме:

- Додаткової угоди №4 до Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 25 січня 2024

року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «УВГП-СИСТЕМА» та Споживчим товариством «СУЗІР`Я БУДОВА»;

- Додаткової угоди №5 до Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 01 березня 2024 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «УВГП-СИСТЕМА» та Споживчим товариством «СУЗІР`Я БУДОВА»;

- Акту №1 прийому передачі будівельно-монтажних робіт до договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29 серпня 2016 року по об`єкту: «Будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 черга будівництва (IV та V пускові комплекси)»;

3. Застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів, шляхом повернення сторін у стан, що передував укладенню наступних правочинів: - Додаткової угоди №4 до Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 25 січня 2024 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «УВГП - СИСТЕМА» та Споживчим товариством «СУЗІР`Я БУДОВА»; - Додаткової угоди №5 до Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 01 березня 2024 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «УВГП-СИСТЕМА» та Споживчим товариством «СУЗІР`Я БУДОВА»; -Акту № 1 прийому передачі будівельно - монтажних робіт до договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29 серпня 2016 року по об`єкту: «Будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 черга будівництва (IV та V пускові комплекси)», шляхом повернення Споживчому товариству «СУЗІР`Я БУДОВА» будівельно-монтажних робіт до договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 29 серпня 2016 року по об`єкту: «Будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 черга будівництва (IV та V пускові комплекси)»;

4. Стягнути з СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА «СУЗІР`Я БУДОВА» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф у розмірі, еквівалентному 6 152 (шість тисяч сто п`ятдесят два) доларів США.

5. Стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір та понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Також представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Захандревич О.В. до суду подано заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в якій просить:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру, номер квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 71,4 кв.м., (реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6425.47 згідно Технічного паспорту за реєстраційним номером у реєстрі будівельної діяльності ТІ01:9988-7879-3190-7554 від 30.09.2024, Сертифікату ІУ61 від 18.10.2024), яка розташована на 23 поверсі житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :44:001:0057.

Заява обґрунтована тим, що 14.03.2018 між ОСОБА_1 та Споживчим товариством «СУЗІР`Я БУДОВА» укладено Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №4/322 відповідно до умов якого, Пайовик зобов`язується внести Частку в розмірі еквівалентному 65 938 доларів США, що на момент укладання Договору становило 1 708 840 гривень, а Товариство зобов`язується забезпечити будівництво Будинку і після здачі Будинку в експлуатацію, передати Пайовикові закріплену за ним квартиру, характеристики якої закріплені у Додатку №1 («Специфікація») до даного Договору, а саме двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , будівельний номер квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 71,8 кв.м. Позивач свої зобов`язання по Договору №4/322 виконав у повному обсязі. 18.10.2024 будинок було введено в експлуатацію, однак, СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» своїх зобов`язань по Договору №4/322 не виконало і не має наміру виконувати. Відповідачі вчиняють усі можливі дії для позбавлення позивача будь-яких прав на проінвестовану ним квартиру. Зазначила, що у 2024 році, коли будинок вже практично було збудовано, з метою позбавлення інвесторів прав на проінвестоване майно, ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» розірвали Договір про спільну діяльність №1/Г-19, а готовий будинок передали новоствореному СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС». Відповідачі, скориставшись коштами позивача та інших асоційованих членів, побудували за ці кошти будинок, але наразі за спільною змовою вчиняють усі можливі дії спрямовані на незаконне позбавлення цих осіб, в тому числі позивача, будь-яких прав на квартири у даному Будинку. У позивача достатньо підстав вважати, що відповідачі, з метою виключення можливості позивачу отримати свою квартиру, передадуть права на проінвестовану ним квартиру третій особі, яка зареєструє за собою право власності, що унеможливить виконання рішення у даній справі та призведе до повторного звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів з іншим позовом. Невжиття даного заходу забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач в подальшому може здійснити відчуження нерухомого майна, що утруднить ефективний захист прав позивача та призведе до ускладнення або ж взагалі неможливості виконання рішення суду (у разі задоволення позову) і позивач буде змушений знову звертатися до суду з іншим позовом для захисту порушених та невизнаних прав. Накладення арешту на майно лише тимчасово обмежить право реалізувати вказане майно третім особам та збитків нікому не завдасть, тому відсутня необхідність у зустрічному забезпечені позову. Такий захід забезпечення як арешт спірного майна, в даному випадку є співмірним та справедливим, оскільки у відповідачів наявна можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитися спірним об`єктом на користь третіх осіб.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

За таких обставин, під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має дослідити наведені заявником підстави застосування заходів забезпечення позову, їх обґрунтованість, встановити чи існує очевидна та об`єктивна загроза порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову, чи є заходи забезпечення позову співмірними із заявленими позивачем вимогами, а також дослідити надані позивачем докази на підтвердження наведених у заяві доводів.

У постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 755/5333/20 викладено такий правовий висновок: «Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).»

У вказаній постанові Верховний Суд також зазначив, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі.

Отже вжиття такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, може бути застосована саме щодо відповідача і щодо належного йому майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

До заяви про забезпечення позову не додано документів, з яких суд міг би встановити чи зареєстровано станом на момент подання заяви про забезпечення позову право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 .

Відсутність зазначених доказів позбавляє суд можливості встановити чи не будуть внаслідок вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно обмежені права осіб, які не є відповідачами у справі. Відповідно, суд позбавлений можливості встановити чи є заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на майно співмірними, чи відповідають вони меті вжиття заходів забезпечення позову та чи не стосуються вони прав інших осіб, які не є відповідачами у справі.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на кожний об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва під час проведення державної реєстрації права власності на них вперше та на кожний об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості під час проведення державної реєстрації спеціального майнового права на них вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер відповідному об`єкту.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

Надана представником позивача інформаційна довідка № 415082002 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна містять інформацію про об`єкт речових прав: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, об`єкт речових прав: об`єкт будівництва, тип об`єкта: об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення, загальною площею 32862,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, вказана довідка не містять інформації про об`єкт, на який заявник просить накласти арешт, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 .

Наведене позбавляє суд можливості встановити чи є заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на вказане майно співмірними, чи відповідають вони меті вжиття заходів забезпечення позову та чи не стосуються вони прав інших осіб, які не є відповідачами у справі, а тому дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.149-154,157, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Захандревич Олесі Вікторівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання права власності, стягнення штрафу, визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків нікчемності правочинів, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН