справа № 2-430/11
УХВАЛА

19 березня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного регіонального управління Міністерства юстиції Макаров Ю.Ю., АТ «ПроКредит БанкБанк» на дії або бездіяльність органу примусового виконання рішення суду,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 18.03.2025 року через систему "Електронний суд" 18.03.2025 року звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із скаргою, у якій просить визнати дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного регіонального управління Міністерства юстиції Макарова Ю.Ю. незаконними щодо накладення арешту на рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», на який він отримує грошове забезпечення, скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП № 76419349 від 31.10.2024 року щодо накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», визнати бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного регіонального управління Міністерства юстиції Макарова Ю.Ю. та зобов`язати його винести постанову про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , а також стягнути із нього судові витрати. В скарзі посилається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.03.2011 року у справі № 2-430/2011 задоволено позов АТ «ПроКредит Банк» та стягнуто із нього та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 850395,58 грн. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист від 15.03.2011 року № 2-430/2011. 31.10.2024 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного регіонального управління Міністерства юстиції Макаровим Ю.Ю. відкрито виконавче провадження ВП № 76419349 про стягнення із нього грошових коштів. 31.10.2024 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, в тому числі на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», на який зараховується грошове забезпечення заявника. Вважає такі дії незаконними, а тому просить скаргу задовольнити. Клопотання про поновлення строку у своїй скарзі заявник не заявляє, зазначає, що строк на подання скарги ним не пропущений, оскільки про порушення свого права дізнався 11.03.2025 року.

Ознайомившись зі скаргою, перевіривши додані до скарги матеріали, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, яка кореспондується зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічна норма міститься в частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

За змістом статті 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи. м.

Крім цього, згідно з роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 (п. 16) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про арешт коштів боржника, в тому числі коштів на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» винесена виконавцем 31.10.2024 року, а заявник звернувся до суду із скаргою 18.03.2025 року, тобто через понад 3 місяці після накладення арешту. Суд доходить висновку, що заявник не міг не знати про накладення арешту на його грошові кошти (зокрема на щомісячне грошове забезпечення) за цей час, доказів протилежного суду не надав, як і доказів того, що дізнався про порушення свого права саме 11.03.2025 року, не просив поновити йому строк на звернення до суду із вказаною скаргою та не навів поважних причин пропуску такого строку.

Суд зазначає, що процесуальними нормами передбачено, що строк на оскарження дій виконавця розпочинається не лише з дня, коли особа дізналася про порушення її права або свободи, але й відтоді, коли вона повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 пропустив строк на подання даної скарги, клопотання про його поновлення не заявлено, а тому скаргу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 449 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного регіонального управління Міністерства юстиції Макаров Ю.Ю., АТ «ПроКредит Банк» на дії або бездіяльність органу примусового виконання рішення суду.

Роз`яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення такої без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Д. Іванюк