Справа № 147/828/23
Провадження № 22-ц/801/701/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борейко О. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 рокуСправа № 147/828/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Борейко О. Г у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог - Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог - Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про зміну відомостей про батька дитини ,зокрема, в графі "відомості про батька" зазначити " ОСОБА_2 ", громадянина України ,змінити прізвище дитини з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 " та по - батькові дитини з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ", відомості про ім`я залишити без змін; визнати батьківство ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про зміну відомостей про батька дитини ,зокрема, в графі "відомості про батька" зазначити " ОСОБА_2 ", громадянина України ,змінити прізвище дитини з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 " та по - батькові дитини з " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_10 ", відомості про ім`я залишити без змін.Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати по справі покласти на відповідача.

Ухвалою Тростянецького районного суду від 06.09.2024 року у справі призначено судово-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи є ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ? Проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи доручити судовим експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Вінницькій області.

04 грудня 2024 року від Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Вінницькій області надійшов висновок експерта №СЕ-19/102-24/19583-БД від 14.11.2024 та матеріали даної цивільної справи, згідно якого ОСОБА_2 біологічним батьком дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ймовірність даної події складає 99,99999999%

29 січня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чопенко С. А. подав клопотання про призначення у справі повторної судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2025 року клопотання задоволено. Призначено у справі повторну судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

«чи є ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?»

«чи є ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?»

Проведення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи доручено судовим експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Вінницькій області, що знаходиться у м. Вінниці по вул. Порика, буд. 8 (окрім експерта Назарова С. Д.).

Попереджено експерта(ів) про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків (статті 384, 385 КК України).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати через порушення судом норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що призначаючи повторну експертизу, суд в ухвалі не зазначив підстав для проведення саме повторної експертизи, не вказав, у чому полягає необґрунтованість первісного висновку чи його суперечливість іншим матеріалам справи, у чому полягали сумніви у наявному висновку експерта суд також не обґрунтував. Вважає, що заявлення представником відповідача клопотання про призначення повторної експертизи є зловживанням процесуальними правами ,спрямованим на затягування строків розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвокат Чопенко С. А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи клопотання представника позивача та призначаючи у справі повторну судову молекулярно-генетичну експертизу, суд першої інстанції в якості підстави для її проведення вказав лише те, що « оскільки між сторонами існує спір про визнання батьківства, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі іншій, ніж право, слід призначити повторну судову молекулярно-генетичну експертизу.»

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, оскільки вони суперечать вимогам закону, виходячи з наступного.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За правилом статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Крім того, у разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Таким чином, процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Отже, проведення повторної експертизи можливе у випадку, коли: 1) висновок експерта недостатньо обґрунтований; 2) висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи. Повторна експертиза за клопотанням сторони може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона буде вважати це необхідним, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

Зі змісту оскаржуваної ухвали місцевого суду вбачається, що остання вищевказаним вимогам законодавства не відповідає, оскільки суд в її мотивувальній чистині не оцінив жодну з наведених у законі підстав для її проведення та не навів обґрунтованих мотивів для висновку про необхідність призначення у цій справі саме повторної судової молекулярно-генетичної експертизи, за наявності у ній висновку первинної експертизи №СЕ-19/102-24/19583-БД від 14.11.2024 з аналогічними питаннями.

Суд не проаналізував наведені позивачем у клопотанні мотиви того, в чому саме полягають його сумніви у правильності висновку експерта №СЕ-19/102-24/19583-БД від 14.11.2024 за результатами уже проведеної молекулярно-генетичної експертизи в справі та чому суд із ними погодився ,у зв`язку з чим клопотання задовольнив необґрунтовано, призначивши повторну молекулярно-генетичну експертизу .

Колегія суддів відзначає про те, що наявність в матеріалах справи висновку молекулярно-генетичної експертизи, результат якої не влаштовує відповідача, згідно закону не є підставою для призначення ще однієї, повторної експертизи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

У даній справі, молекулярно-генетична експертиза проведена атестованим судовим експертом , який має відповідну освіту, необхідну для проведення такого виду експертиз.

Заявлене позивачем клопотання про призначення повторної молекулярно-генетичної експертизи не містить належних доводів щодо неповноти, неясності чи необґрунтованості висновку молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/102-24/19583-БД від 14.11.2024.

Відтак, відповідач не навів ,а суд не оцінив підстав, які б породжували у нього обгрунтовані сумніви у правильності та обґрунтованості раніше здійсненого висновку експерта чи суперечності його іншим матеріалам справи, а також , всупереч положенням ч.1 ст. 104 ,ч.2 ст.113 ЦПК України , не зазначив обставин, які викликали б сумніви у правильності існуючого висновку молекулярно-генетичної експертизи.

Обґрунтованих мотивів стосовно повторного проведення у справі молекулярно-генетичної експертизи у зв`язку з істотним порушенням процесуальних норм, які регулюють порядок призначення і проведення судової експертизи, що була призначена та проведена в обраній сторонами експертній державній установі, оскаржувана ухвала не містить. Належні докази того, що висновок експерта є неповним, неясним, неправильним або недостатньо обґрунтованим відсутні, а тому висновок суду першої інстанції про призначення повторної експертизи у справі є таким, що не відповідає закону.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд ,не встановивши всіх обставини щодо експертизи, не дослідивши форму і зміст наявного висновку експерта, дійшов необґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи.

ЄСПЛ наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо призначення повторної судової експертизи та зупинення провадження у справі є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, а тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський