Справа № 643/4839/23
Провадження № 6/643/99/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025

18 березня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , стягувач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою, якою просить визнати виконавчий документ у виконавчих провадженнях №75103892 та № 75104644, виданий на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова у цивільній справі №643/4839/23 від 28.08.2023 таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви мотивовані тим, що 28.08.2023 рішенням Московського районного суду м. Харкова у цивільній справі №643/4839/23 повністю задоволено вимоги КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 та інших про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Стягнуто солідарно з заявниці та інших заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2016 по 23.02.2022 у розмірі 99977,03грн. та стягнуто судовий збір в сумі 2684грн. Постановою Харківського апеляційного суду ід 12.12.2024 рішення Московського районного суду м. Харкова було змінено та стягнуто солідарно із заявниці та інших заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 у розмірі 82334,20грн. разом із судовим збором в сумі 2446,82грн. У зв`язку зі зміною судового рішення змінився і період, за яким існувала заборгованість боржника перед стягувачем. Крім того, розмір суми, стягнутої судом із заявниці та іншого відповідача суттєво зменшився, а тому повинні бути змінені заходи примусового виконання рішення стосовно суми грошових коштів, що підлягають примусовому стягненню. Отже, інформація у виконавчому лист на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова у цивільній справі №643/4839/23 стосовно суми грошових коштів, що підлягають стягненню, є невірною. Відповідно до відомостей АСВП приватним виконавцем ВО Харківської області Родіним Г.В. на виконання вказаного рішення суду 28.08.2023 відкрито виконавчі провадження. Враховуючи, що стягнення з відповідача грошових коштів на користь стягувача відбулось на підставі рішення суду, яке було змінено і таким чином обов`язок боржника суттєво зменшився, на думку заявниці, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у даному випадку є належним способом захисту прав боржника.

Заявниця та інші учасники в судове засідання не з`явились, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, заяв про поважні причини своєї відсутності або про розгляд справи без їх участі до суду не надійшло.

Неявка стягувача та боржників не є перешкодою для розгляду заяви у відповідності до правил ч.3 ст. 432 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи заяви, надані докази та матеріали, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 задоволено позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послги теплопостачання за період з 01.04.2016 по 23.02.2022 у розмірі 99977,03грн.; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» судовий збір в сумі 2684грн. в рівних частках по 1342грн. з кожного.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.12.2024 рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 змінено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 у розмірі 82334,20грн.; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» судовий збір в сумі 2446,82грн. в рівних частках по 1223,44грн. з кожного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Із змісту заяви вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківській області Родіним Г.В. на виконання рішення в цивільній справі №643/4839/23 28.08.2023 відкрито виконавчі провадження №75103892 та № 75104644, в яких заявниця є боржником, що вбачається із відомостей Автоматизованої системи виконавчих провадження з посиланням на інтернет мережу.

При цьому, заявницею на підтвердження своїх доводів та вимог суду не надано жодних належних, достатніх доказів в розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, які б свідчили про наявність виданих виконавчих листів, відкритого виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2023.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ст.13 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Сул оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що визначено подовженнями ст. 89 ЦПК України.

Наявність постанови Харківського апеляційного суду від 12.12.2024, якою рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.08ю2023 змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості, не є достатнім доказом для прийняття повного та об`єктивного рішення.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, через не доведення вимог заяви.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 83, 89, 258-261, 432 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , стягувач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя О.О. Сугачова