справа №176/2008/24
провадження №2/176/57/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Коваленко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ТОВ «Спектр-Агро» приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, про поділ майна подружжя та визначення права на частку в спільно майні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про поділ майна подружжя та визначення права на частку в спільно майні. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 16 жовтня 1993 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 134. За час шлюбу подружжям було набуто нерухоме майно, а саме:

квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

приміщення металевого зерноскладу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

13/25 частки нежитлової будівлі літ. А площею 494,7 кв.м., з естакадами лі. А та літ.а1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач вважає, що придбане під час шлюбу із відповідачем, нерухоме майно квартира, гаражі , приміщення металевого зерноскладу та частина недитлової будівлі є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбане за спільні кошти та в інтересах сім`ї, а тому кожен із них має право по частині цього майна.

Враховуючи, що подружжя не дійшло згоди щодо поділу майна, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 16 вересня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження.

Відповідачем подано відзив на позов, за яким він визнає викладені у позовній заяві обставини і позовні вимоги в частині поділу нерухомого майна.

Ухвалою від 02 грудня 2024 року до участі у справі залучено у якості третіх осіб ТОВ « Спектр-Агро» та приватного виконавця виконавчого округу Дінпропетровської області Біловола В.О.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 134. (а.с.9).

У відповідності до Договору купівлі-продажу квартири від 10 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. зареєстрованого у реєстрі за № 8141 ОСОБА_2 придбав у власність квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 , загальною площею 72,5 кв.м.(а.10-11)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, № 1/1-998 від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 21 грудня 2010 року. (а.с. 42)

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8844628 від 04 листопада 2005 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Морозюк Г.М. (а.с.15-16, 19)

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8844823 від 04 листопада 2005 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Морозюк Г.М. (а.с. 20-21, 24)

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12356107 від 01 листопада 2006 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на приміщення металевого зерноскладу за адресою АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Морозюк Г.М. (а.с.25-26, 29)

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстарцію права власності № 197042110 від 21січня 2020 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на 13/25 частки нежитлової будівлі літ. А площею 494,7 кв.м. з естакадами літ. А та літ. А1., за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 16 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округ Вдовіною Л.Л. (а.с.30-36, 39)

Доказів придбання зазначеного майна за особисті кошти відповідачем суду не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1 та 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченихЦивільним кодексом України.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Такий висновок суду кореспондується також з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17.

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст. 60 СК України.

Відповідно до положень ст. ст. 76,77,78,80,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11).

В судовому засіданні сторони визнали та не заперечували, що вищезазначене нерухоме майно (квартира, гаражі, приміщення металевого зерноскладу, 13/25 частки нежитлової будівлі з естакадою) є спільним майном подружжя, а тому, враховуючи правову позицію положення ст. 82 ЦПК України, оскільки жодною із сторін не оспорюються зазначені обставини, суд не перевіряє ці обставини шляхом оцінки доказів та визнає вказане нерухоме майно спільним майном подружжя яке відповідно до ст. 70 СК України підлягає розподілу та визнання за кожним право власності на частку в спільному майні.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з урахуванням ціни позову та сплачених сум судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 265, 268, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ТОВ «Спектр-Агро» приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, про поділ майна подружжя та визначення права на частку в спільно майні, задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , право власності на:

1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна 10923582;

1/2 частину гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 229,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна 11403977;

1/2 частину гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 422,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна 11402852;

1/2 частину приміщення металевого зерноскладу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1747,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна 15668486;

1/2 частину від 13/25 частки нежитлової будівлі літ. А площею 494,7 кв.м., з естакадами лі. А та літ.а1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна 107.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409 гривень 45 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК