ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/454/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/9758/24 Категорія: 305010400 Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарСіренко Ю.В., Гончар Н.І. Любченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Ліннік М.С. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 (повний текст складено 30.12.2024, суддя в суді першої інстанції Троян Т.Є.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від залиття квартири,

в с т а н о в и в :

у серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 282162 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., завдані залиттям квартири.

В обґрунтування вказала на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

11.07.2024 о 4 годині ранку її квартиру, яка знаходиться на 8-му поверсі, було затоплено внаслідок виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 на 9 поверсі, що підтверджується Актом про затоплення квартири №101 від 11.07.2024, складеним ОСББ «Путейка генерала», 52.

Відповідно до вказаного акту заподіяна така шкода:

- кімната спальні 15,22 м2: пошкоджена натяжна стеля внаслідок набору великої кількості води, вийшли із ладу 10 точкових світильників, пошкоджений весь ламінат в кімнаті, частково пошкоджена нова шафа для одягу, частково пошкоджена стінка, на дивані присутні плями від брудної води, присутні руді плями від брудної води на шпалерах, пошкоджені міжкімнатні двері - відновленню не підлягають.

- Дитяча кімната 10,50 м2: пошкоджена натяжна стеля внаслідок набору великої кількості води. вийшли із ладу 8 точкових світильників, присутні руді плями від брудної води на шпалерах, часткове пошкодження ламінату, пошкоджені міжкімнатні двері - відновленню не підлягають.

- Кухня 11,18 м2: пошкоджений подіум з гіпсокартону з точковим освітленням, вийшло із ладу 6 точкових світильників, пошкоджена натяжна стеля, відшарування шпалерного покриття, пошкоджені 2 покриття нової кухонної стінки, також нижні елементи, пошкоджені міжкімнатні двері та відновленню не підлягають, присутні плями від брудної води на трьох м?яких кріслах.

- Ванна кімната 4,34 м2: пошкоджена натяжна стеля, вийшов з ладу плафон, тумба під умивальником потребує повної заміни, пошкоджені міжкімнатні двері - відновленню не підлягають.

- Коридор 5,60 м2: пошкоджена натяжна стеля, вийшли з ладу три точкових світильників, присутні плями від брудної води на шпалерах, на вхідних дверях пошкоджені штапики.

Внаслідок залиття планшет SAMSUNG відновленню не підлягає.

Відповідно до цього акту встановлено, що причиною затоплення квартири АДРЕСА_1 є неналежне виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Затоплення квартири позивача внаслідок ремонтних дій в квартирі АДРЕСА_2 відбувається не вперше. 24.06.2024 робітники в квартирі АДРЕСА_2 заливали стяжку підлоги, внаслідок неналежного виконання будівельно-ремонтних робіт, були частково пошкоджені шпалери і три точкові світильники в дитячій кімнаті.

Завдану шкоду позивачу відповідач не відшкодувала, тому позивач подала позов у цій справі до суду.

Для встановлення розміру матеріальних збитків, за клопотанням позивача була призначена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку судового експерта Калашнікова О.М. № №14-24 від 12.11.2024 матеріальна шкода, спричинена залиттям квартири АДРЕСА_1 , складає 282 162 грн.

Своїми протизаконними діями, які полягають у систематичному залитті квартири, відповідач заподіяла позивачу моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі знищенням та пошкодженням її майна, неможливості проживання у власній квартирі внаслідок чого порушився нормальний ритм життя, вона переживає від відсутності відшкодування шкоди та неможливості почати відновлення пошкодженої квартири. Моральну шкоду позивач оцінює в 100 000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 відхилено клопотання представника відповідача про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у справі.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 282 162 грн. та 6 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а в задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд першої інстанції погодився з обґрунтованістю заявлених позовних вимог, вказавши про те, що позивач довела, що неправомірними діями відповідача їй було завдано матеріальної шкоди на оцінену експертом суму. Відповідачем не спростовано факт того, що залиття квартири сталося з її вини та не надано доказів на спростування розміру спричиненої шкоди. Суд також вказав, що засадам розумності та справедливості відповідатиме відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 6 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, представник відповідача подав 22.01.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати у вказаній частині позовних вимог.

Також скаржник просить про скасування ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 про відмову у задоволення клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи та призначити при апеляційному перегляді справи нову експертизу для встановлення розміру матеріальних збитків у позивача.

В обґрунтування вказує на те, що у справі відсутні дані про складення акту про попереднє затоплення квартири позивача, що мало місце 24.06.2024, та про те чи були усунуті його наслідки, чи включені до залиття, зафіксованого актом від 11.07.2024.

Акт про затоплення від 11.07.2024 складено за відсутності власників квартири відповідача. У ньому не зроблено висновок про те, що затоплення квартири позивача відбулося саме внаслідок будівельно-ремонтних робіт у квартирі відповідача, відсутні відомості про те, чи оглядалася квартира відповідача.

Зазначений акт про затоплення від 11.07.2024 за формою не відповідає вимогам законодавства, а тому є неналежним доказом.

Відповідач, хоча і не заперечує факту залиття квартири позивача, однак наполягає на неналежній фіксації відповідних наслідків.

Суд не допитував свідків, указаних в акті про залиття від 11.07.2024.

Позивач заявляла клопотання про призначення судової будівельно-технологічної експертизи, однак суд безпідставно призначив судову будівельно-технічну експертизу.

Експерт, визначаючи розмір шкоди від залиття квартири позивача, вважав, що у квартирі є тільки пошкодження від одного залиття, що не мало місця. Експерт не вказав чому він прийшов до висновку про наявність пошкоджень квартири позивача саме від залиття. У висновку вказана повна вартість ремонту квартири позивача, а не оцінка пошкоджень. Експерт не враховував вартість ремонту квартири позивача до залиття, у аспекті вартості використовуваних для оздоблення житла складових. Експерт оцінював вартість ремонту квартири позивача за рахунок відповідача, а не вартість заміни пошкоджених елементів. Ціни шпалер та ламінату істотно завищені. При огляді дверей позивача можна зробити висновок про те, що їх було пошкоджено внаслідок неправильного монтажу, а не від вологи. Експерт оцінював непридатність тумби під умивальник та шафи-купе, що може бути предметом оцінки судово-товарознавчої, а не будівельно-технічної експертизи. Експерт не обґрунтував необхідність демонтажу кондиціонера. Експерт не вказав на необхідність зчищання стелі у квартирі позивача та не досліджував підвісні стелі після їх демонтажу, а заглянув лише через отвори світильників.

Відтак є необхідність призначити у справі повторну будівельно-технічну експертизу. Проте суд першої інстанції необґрунтовано відхилив відповідне клопотання відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення і ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси залишити без змін, так як вважає їх законними та належним чином обґрунтованими.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ураховуючи межі оскарження за апеляційної скаргою представника відповідача, предметом апеляційного оскарження є висновки суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №130416357 від 11.07.2018.

11.07.2024 позивач ОСОБА_1 виявила затоплення квартири, що трапилось внаслідок виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 на 9 поверсі та пошкодження в усіх кімнатах своєї квартири.

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт.

У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

До того ж, в акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

За вказаним вище фактом, комісією в складі власників квартир: голова ОСББ Волощук В.М., кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_3 , кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_4 в присутності патрульної поліції 11.07.2024 складено Акт про те, що ними була обстежена квартира АДРЕСА_6 на предмет залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .

На день обстеження комісія встановила такі пошкодження:

- кімната спальні 15,22 м2: пошкоджена натяжна стеля внаслідок набору великої кількості води, вийшли із ладу 10 точкових світильників, пошкоджений весь ламінат в кімнаті, частково пошкоджена нова шафа для одягу, частково пошкоджена стінка, на дивані присутні плями від брудної води, присутні руді плями від брудної води на шпалерах, пошкоджені міжкімнатні двері - відновленню не підлягають.

- Дитяча кімната 10,50 м2: пошкоджена натяжна стеля внаслідок набору великої кількості води. вийшли із ладу 8 точкових світильників, присутні руді плями від брудної води на шпалерах, часткове пошкодження ламінату, пошкоджені міжкімнатні двері - відновленню не підлягають.

- Кухня 11,18 м2: пошкоджений подіум з гіпсокартону з точковим освітленням, вийшло із ладу 6 точкових світильників, пошкоджена натяжна стеля, відшарування шпалерного покриття, пошкоджені 2 покриття нової кухонної стінки, також нижні елементи, пошкоджені міжкімнатні двері та відновленню не підлягають, присутні плями від брудної води на трьох м?яких кріслах.

- Ванна кімната 4,34 м2: пошкоджена натяжна стеля, вийшов з ладу плафон, тумба під умивальником потребує повної заміни, пошкоджені міжкімнатні двері - відновленню не підлягають.

- Коридор 5,60 м2: пошкоджена натяжна стеля, вийшли з ладу три точкових світильників, присутні плями від брудної води на шпалерах, на вхідних дверях пошкоджені штапики.

Причина залиття: неналежне виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 на 9-му поверсі, власником якої є ОСОБА_2 . Додатково зазначено, що затоплення відбувається не вперше 24.06.2024 робітники у квартирі АДРЕСА_2 заливали стяжку підлоги, внаслідок неналежно виконаних будівельно-ремонтних робіт було пошкоджено шпалери та 3 точкових світильники в дитячій кімнаті.

Для встановлення розміру матеріальних збитків, за клопотанням позивача призначена судова будівельно-технічна експертиза та згідно висновку судового експерта Калашнікова О.М. № №14-24 від 12.11.2024 матеріальна шкода спричинена залиттям квартири АДРЕСА_1 складає 282 162 грн.

Позивач вважає, що вказана сума є розміром матеріального збитку та має бути відшкодована відповідачем на її користь, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування», з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Також за вимогами ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вищенаведеного, позивач має довести факт заподіяння шкоди, її розмір, протиправність поведінки заподіювача, а також причинний зв`язок між цією поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б однієї із цих умов є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що залиття її квартири з вини відповідача підтверджується актом про залиття від 11.07.2024, складеним комісією в складі власників квартир: голова ОСББ Волощук В.М., кв. АДРЕСА_7 Штанько Т.Ю. в присутності патрульної поліції 11.07.2024.

Аргументи представника відповідача проти позовних вимог, висвітлені також і в поданій апеляційній скарзі, ґрунтуються на твердженні про неналежну форму вказаного акта. Однак, на думку апеляційного суду, відповідні недоліки зазначеного доказу не створюють перешкод щодо можливості встановлення дійсних фактичних обставин у справі, зокрема, стосовно дати залиття квартири позивача, причин цієї події та її наслідків.

Так апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що до акту від 11.07.2024 могли бути включені наслідки попереднього залиття квартири позивача, що мало місце 24.06.2024, адже з аналізу позиції відповідача стосовно заявлених у справі позовних вимог вбачається, що нею не заперечується факт того, що залиття квартири позивача трапилося саме з її вини внаслідок неналежного виконання ремонтно-будівельних роботі у її квартирі поверхом вище, відтак, власне, дата виникнення пошкоджень, зафіксованих у квартирі позивача згідно акту від 11.07.2024, не може мати визначальне значення для можливості оцінки вказаного акту, як такого, який фіксує наслідки залиття.

Посилання скаржника на те, що акт про затоплення від 11.07.2024 складено за відсутності власників квартири відповідача саме по собі не може спростовувати відомості вказаного документу, адже відповідач має змогу надати суду свої заперечення та зауваження щодо його змісту.

Вказівка скаржника на те, що в акті не зроблено висновок про те, що затоплення квартири позивача відбулося саме внаслідок будівельно-ремонтних робіт у квартирі відповідача та відсутні відомості про те, чи оглядалася квартира відповідача, не свідчать про неналежний характер зазначеного доказу, так як з аналізу змісту акті від 11.07.2024 слідує, що залиття відбулося внаслідок робіт у квартирі поверхом вище, тобто тій, що належить відповідачу. Слід врахувати, що обстеження квартири позивача відбувалося у присутності працівників патрульної поліції та голови ОСББ, що займається утриманням відповідного багатоквартирного будинку.

Доводи скаржника про те, що зазначений акт про затоплення від 11.07.2024 за формою не відповідає вимогам законодавства, а тому є неналежним доказом, свого підтвердження при апеляційному перегляді справи не знайшли, враховуючи, що причини залиття квартири позивача внаслідок проведення ремонту у квартирі відповідача скаржником не спростовуються та не заперечуються, як і не наводяться аргументи стосовно обсягу зафіксованих пошкоджень квартири позивача та можливих причин таких пошкоджень, які б не були пов`язані із діями відповідача.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника про те, що суд першої інстанції не допитував свідків, указаних в акті про залиття від 11.07.2024, так як скаржником не обґрунтовано як саме показання свідків може призвести до інших висновків суду стосовно наявних фактичних обставин, що обумовили виникнення правовідносин сторін.

При цьому клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення саме причин залиття квартири позивача, відповідачем до суду заявлено не було.

Відтак підстав для інших висновків про причини залиття квартири позивача ніж ті, що відображені в акті від 11.07.2024, у суду не було.

У аспекті викладеного вище, апеляційні аргументи скаржника про те, що вказаний акт є неналежним доказом слід відхилити.

Надаючи оцінку запереченням відповідача стосовно розміру збитків позивача від пошкодження її майна, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено розмір матеріальної шкоди власника квартири на підставі експертної оцінки, яку по суті відповідачем не спростовано.

Так аргументи скаржника про те, що позивач заявляла клопотання про призначення судової будівельно-технологічної експертизи, однак суд призначив судову будівельно-технічну експертизу, на увагу не заслуговують, так як вирішальне значення має надання експертом у межах сфери своїх спеціальних знань відповідей на поставлені судом питання щодо розміру матеріальних збитків у позивача, а не сама назва експертного дослідження.

Ураховуючи ту обставину, що скаржником не спростовано обсяг та причини пошкоджень квартири позивача, зафіксованих в акті від 11.07.2024, апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що експерт не вказав чому він прийшов до висновку про наявність пошкоджень квартири саме від залиття, а також, на думку відповідача, необґрунтовано завищив вартість ремонтних робіт. Слід врахувати, що експертом надавалася оцінка лише тим пошкодженням, які відображені в акті від 11.07.2024, який їх пов`язує із залиттям через ремонті роботи у квартирі відповідача.

Сама лише незгода відповідача із розміром оцінки експертом вартості необхідних ремонтних робіт, за відсутності об`єктивних даних щодо невідповідності такої оцінки пошкодженням, які зафіксовані, у томі числі, на долучених до матеріалів справи фотокартках, а також стану ремонту квартири позивача до залиття, не є підставою для відхилення висновку експерта, як доказу у справі.

Міркування скаржника про те, що двері позивача було пошкоджено внаслідок неправильного монтажу, а не від вологи, суперечать даним акту про залиття від 11.07.2024.

Так як предметом доказування у справі є визначення розміру матеріальних збитків, які полягають у необхідності проведення ремонтних робіт для усунення пошкоджень, завданих з вини відповідача, експерт мав можливість надавати оцінку непридатності тумби під умивальник та шафи-купе у межах призначеної експертизи, проти чого необґрунтовано заперечує скаржник.

Враховуючи зміст зображень фотокарток пошкоджень квартири позивача, не можна погодитися з доводами скаржника про те, що експерт необґрунтовано вказав на необхідність демонтажу кондиціонера, що може бути наслідком потреби саме у заміні шпалер.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за перегляд цієї справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 та ухвалу від 27.12.2024 про відхилення клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у даній цивільній справі залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 19.03.2025.

Суддя-доповідач

Судді