Справа № 944/4799/23 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю. М.
Провадження № 22-ц/811/3427/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В., Чижа Л.М.

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 12.01.2018 у справі 460/5332/17, на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частину від всіх видів його заробітку (доходу), а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини.

В обґрунтування позову покликається на те, що сімейне та матеріальне становище позивача суттєво змінилось, оскільки він уклав шлюб з ОСОБА_5 та здійснив усиновлення неповнолітньої ОСОБА_6 та малолітнього ОСОБА_7 . ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та 29.06.2023 був звільнений з військової служби у запас за сімейними обставинами - у зв`язку із вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років. На даний час у зв`язку з тим, що позивач є безробітним, він не має постійного заробітку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких, а саме ОСОБА_6 , хворіє та є дитиною з інвалідністю. Позивач не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. Нерухомого майна в ОСОБА_2 немає, в зв`язку з відсутністю в позивача коштів, в нього виникають труднощі зі сплатою аліментів.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що під час прийняття рішення суд не взяв до уваги, що у позивача змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він звільнений з військової служби, офіційно не працює, уклав шлюб та має утриманні двох усиновлених ним дітей дружини від її першого шлюбу, одна з яких є інвалідом з дитинства, що є підставами для зменшення судом розміру стягуваних з нього аліментів. Нерухомого майна в ОСОБА_2 немає, в зв`язку з відсутністю в позивача коштів, в нього виникають труднощі зі сплатою аліментів.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8. подав клопотання про розгляд справи у відсутності апелянта та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно роз`яснень наданих у пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до п. 17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 170 цього Кодексу у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного і матеріального стану. Однак зміна матеріального стану платника аліментів, викликана погіршенням його здоров`я є самостійною, незалежною від зміни сімейного стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який надалі було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.04.2017 (справа №460/937/17)(а.с.7).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 22.03.2023 Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №339(а.с.6).

Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 12.01.2018 (справа №460/5332/17) вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку на кожну дитину до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подання заяви - 19.12.2017(а.с.9).

23.02.2023 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 23.02.2023 Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області(а.с.10).

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 04.04.2023 (справа №944/1311/23) заяву ОСОБА_2 задоволено. Здійснено усиновлення неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та усиновлення малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 .

Згідно акту №26 від 10 липня 2023 року складеного УК «Місто нове 2021», ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований, проте проживає протягом 4 років за вказаною адресою(а.с.19).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.06.2023 № 82-РС, ОСОБА_2 був звільнений з військової служби у запас за підпунктом «г» (за сімейними обставинами - у зв`язку із вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років) п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»(а.с.17).

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта інформація про права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо ОСОБА_2 відсутня.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він утворив нову сім`ю та здійснив усиновлення неповнолітньої ОСОБА_6 та малолітнього

ОСОБА_7 цьому випадку саме позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів суттєвої зміни його матеріального стану, які не дозволяють йому сплачувати аліменти на сина у розмірі, який встановлений судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 12.01.2018 по справі №460/5332/17.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а сама по собі зміна його сімейного стану, за вищевикладених обставин не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року справа № 715/2073/20.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні за змістом висновки неодноразово викладалися в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня ухвалення.

Повний текст постанови складено: 18.03.2025

Головуючий

Судді