Справа №756/9674/23
17 березня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Надєр Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майна набутого без достатньої правової підстави,
На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майна набутого без достатньої правової підстави, яка надійшла за підсудністю до Ананьївського районного суду Одеської області на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 08 січня 2024 року.
Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2023 року було задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів, а саме витребувано у Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію щодо прізвища, ім`я, по-батькові, номеру телефону, реєстраційного номера облікової картки платника податків, адреси реєстрації (проживання) особи, якій належить картковий рахунок № НОМЕР_1 .
14 вересня 2023 року Акціонерним товариством «Універсал Банк» виконано вимоги ухвали Оболонського районного суду м. Києва та надана суду витребувана ним інформація.
З урахуванням інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2023 року про забезпечення доказів, позивачем виготовлено та направлено до суду позовну заяву у новій редакції: за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майна набутого без достатньої правової підстави.
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 11 грудня 2022 року позивач здійснив безпідставний платіж у сумі 7000 гривень 00 копійок на картку невідомої особи, номер банківської картки НОМЕР_1 , яка емітована Акціонерним товариством «Універсал банк», який знаходиться в м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19. АТ «Універсал банк» на виконання ухвали суду про забезпечення доказів від 11 серпня 2023 року була надана інформація про власника вище вказаної банківської картки, та було встановлено, що вона емітована на ім`я ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі. Позивач зазначає, що на його думку в даному випадку має місце набуття, збереження майна відповідачем без достатньої правової підстави, що узгоджується з положеннями ст.1212 ЦК України.
З урахуванням наведених вище обставин позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача по справі на його користь 7000 гривень 00 копійок, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 21 червня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників.
Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористався та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подав, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався.
Розгляд справи неодноразово призначався, зокрема на 25 вересня 2024 року, 26 листопада 2024 року, 28 січня 2025 року, 17 березня 2025 року.
При цьому у вказані судові засідання, сторони не з`являлись, однак в матеріалах справи міститься письмове клопотання представника позивача від 10 серпня 2023 року Семиніної І.В., яка на момент звернення до суду з вказаним позовом діяла на підставі довіреності №430 від 05 квітня 2023 року, в якому вона просить справу розглянути у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. (а.с.22).
Відповідач в судові засідання не з`являвся, причину неявки не повідомляв. Про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.51, 54, 64), а тому відповідач відповідно до вимог ст.128 ЦПК України є таким, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань.
У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, при цьому у судові засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, водночас представник позивача у своєму клопотанні від 10 серпня 2023 року не заперечила проти заочного розгляду справи, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 280 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи.
Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, взявши до уваги клопотання представника позивача та неявку належним чином повідомленого відповідача, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією посвідчення евакуйованого з зони ЧАЕС 2-ї категорії серії НОМЕР_2 , виданого 23 листопада 1992 року Обласною державною адміністрацією (а.с.34).
Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, виданим Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №1366 від 10 травня 2024 року (а.с.46).
В позовній заяві позивач зазначає, що грошові кошти в розмірі 7000 гривень 00 копійок ним були безпідставно перераховані на картковий рахунок відповідача.
Заявник звертався до АТ «Універсал банк» з заявою від 05 січня 2023 року про надання інформації про володільця карткового рахунку, на який позивачем було здійснено переказ вказаних вище грошових коштів (а.с.7), однак листом від 07 лютого 2023 року АТ «Універсал банк» позивачу було відмовлено у наданні такої інформації, оскільки вона є банківською таємницею (а.с.7-8).
В подальшому, як було зазначено вище, ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2023 року було задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів (а.с.24-25), а саме витребувано у Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію щодо прізвища, ім`я, по-батькові, номеру телефону, реєстраційного номера облікової картки платника податків, адреси реєстрації (проживання) особи, якій належить картковий рахунок № НОМЕР_1 , та 14 вересня 2023 року Акціонерним товариством «Універсал Банк» виконано вимоги ухвали Оболонського районного суду м. Києва та надана суду витребувана ним інформація, згідно якої картковий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_7 , виданий 03 червня 2020 року органом 5123. При цьому, з наданої АТ «Універсал Банк» інформації вбачається, що рахунок № НОМЕР_8 , тип рахунку «Чорна картка» - закрито (а.с.27-28).
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 6, 7 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частинами 1-3, 5 ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦПК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Матеріали справи не містять достатніх доказів того, що позивач дійсно безпідставно здійснив переказ грошових коштів на картковий рахунок відповідача.
В матеріалах справи також відсутні документально підтверджені відомості щодо звернення позивача до правоохоронних органів з відповідною заявою, оскільки з доданого до позовної заяви запиту позивача до АТ «Універсал банк» вбачається, що у своєму запиті позивач вказує, що здійснив переказ грошових коштів під впливом омани, не зазначивши при цьому в повному обсязі обставини. При цьому у позовній заяві позивач зазначає, що здійснив вказаний грошовий переказ безпідставно.
При цьому з копії доданої до позовної заяви платіжної інструкції вбачається, що у відповідній її графі «Призначення платежу», не зазначено з якою саме метою здійснений вказаний грошовий переказ.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначено, що: «добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».
Постановою Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 січня 2023 року у справі № 548/741/21 (провадження №61-1022св22), судді дали тлумачення норм, передбачених ст.1212 ЦК України. Передбачені такою статтею позадоговірні зобов`язання виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Тому предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Верховний Суд зазначив, що вказані норми свідчать, «що при визначенні того чи підлягають поверненню безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів».
Як зазначалося вище, вказаний переказ позивач здійснив під впливом омани, про що зазначив у своєму запиті до банку для отримання інформації щодо карткового рахунку, на який він здійснив платіж, в позовній заяві позивач зазначає, що здійснив вказаний переказ безпідставно, що свідчить про те, що позивач міг знати або повинен був знати про безпідставність здійснення вказаного переказу, однак, не зважаючи на це, здійснив його. Доказів протилежного суду позивачем не надано.
Таким чином у вказаній цивільній справі позивач сплатив кошти відповідачу знаючи, що між ним та відповідачем відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, а тому поведінка позивача є суперечливою (тобто, потерпіла особа вільно і без помилки погодилася на настання невигідних для себе наслідків), а тому, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів як таких, що набуті чи збережені відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак і відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 352, 354 ЦПК України,
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майна набутого без достатньої правової підстави відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Суддя Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "__"__________________20___ року.