Справа № 473/609/25
УХВАЛА

іменем України

"19" березня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ТОВ «Кошельок» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 01 лютого 2022 року ТОВ «Кошельок» уклало з ОСОБА_1 . Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №-603046.

Відповідно до договору ТОВ «Кошельок» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит у розмірі 7 700 грн зі строком користування протягом 22 днів (з можливістю продовження строку кредитування за ініціативою позичальника або в порядку автопролонгації), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит до 22 лютого 2022 року, а також сплачувати проценти за користування ним: дисконтна процентна ставка 0,01 % від суми заборгованості за кредитом за кожен день користування коштами (застосовується в межах Лояльного періоду, тобто встановленого строку кредитування); стандартна (базова) процентна ставка 2,2 % від суми заборгованості за кредитом за кожен день користування коштами (застосовується у разі користування позичальником кредитом понад Лояльний період).

У разі порушення позичальником строку повернення кредиту строк повернення кредиту продовжується на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше 90 днів після його закінчення.

Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 15 січня 2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 37 957,04 грн, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 7 700 грн;

- заборгованість за процентами за користування кредитом 18 972,80 грн;

- нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних за порушення позичальником грошового зобов?язання за період прострочення у розмірі 2 122,13 грн та інфляційні втрати за період прострочення у розмірі 9 162,11 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

19 лютого 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що матеріали справи не містять доказів укладення сторонами у належній формі кредитного договору (у тому числі його підписання ОСОБА_1 ), а також доказів отримання відповідачем кредиту. Також вважав безпідставним застосування позивачем передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення позичальником грошового зобов`язання в період дії мораторію на їх застосування.

03 березня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 надав суду відповідь на відзив, у якій не погодився з доводами відзиву, наполягаючи на задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник позивача Гурський Г.Ю. не з`явився, проте у відповіді на відзив просив про розгляд справи без його участі. Також у відповіді на відзив заявив клопотання про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» інформації щодо підтвердження факту належності ОСОБА_1 банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , доказів щодо зарахування на неї кредитних коштів у розмірі 7 700 грн з наданням відповідної виписки з карткового рахунку відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати суду заяви та клопотання.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 1, 4 ст. 83 ЦПК України).

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд встановив, що докази, про витребування яких клопоче представник позивача, частково мають значення для правильного та повного вирішення спору, зокрема для встановлення обставин, що є спірними та можуть бути беззаперечно підтверджені або спростовані доказами, про витребування яких клопоче представник позивача. Представник позивача позбавлений можливості самостійно надати вказані докази, які містять інформацію з обмеженим доступом (є банківською таємницею).

За встановлених обставин, керуючись ст.ст. 12, 84, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Витребувати від Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ):

-інформацію, чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банківську платіжну картку за № НОМЕР_1 ;

-виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів по картці № НОМЕР_1 (у разі, якщо вона була видана на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )) за період з 01 лютого 2022 року по 04 лютого 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Вуїв