Провадження №: 6/336/106/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Запоріжжя.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., розглянувши в порядку письмового провадження подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення боржника, ОСОБА_1 у розшук, як боржника у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання державного виконавця, за змістом якого просить: оголосити в розшук ОСОБА_1 .

За змістом подання вбачається, що, на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження 50569225 з примусового виконання виконавчого листа №336/327/16-ц, від 18.02.2015 року, виданого року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначає заявник, станом на 31.01.2025 р. заборгованість зі сплати аліментів становить 203 252,39 грн.

Виконовцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , однак встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, про що було складено акт державного виконавця від 13.02.2025 року.

Державним виконавцем було вжито примусових заходів до боржника, а саме винесено вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та вжито інші примусові заходи передбачені статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

На адресу Центрального відділу 22.11..2023 надійшло повідомлення, що боржник отримує дохід у ВЧ НОМЕР_1 , а тому державним виконавцем цього ж дня було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направлено для подальшого утримання боргу з заробітної плати боржника в вище зазначену ВЧ. Проте відповідно до довідки від ВЧ НОМЕР_1 від 16.19.2024 боржник був звільнений зі служби в цій частині 07.12.2023.

Таким чином, вбачається злісне не виконання свого обов`язку зі сплати аліментів, місце проживання чи місце роботи боржника станом на 28.02.2025 не відоме. За місцем реєстрації боржник не проживає. Право власності на нерухоме та рухоме майно не зареєстровано.

На підставі вищевикладеного, деражвний виконавець звертається до суду із поданням про оголошення бордника у розшук.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Перевіривши доводи подання й додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що подання про оголошення розшуку боржника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

В порядку ст. 18Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для встановлення місцезнаходження боржника.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до п 4.13.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання боржника.

В силу вимог ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про початок примусового виконання, необхідність його явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Суд зобов`язаний перевірити, які саме заходи вчинені державним виконавцем для виконання рішення суду, і чи вчинялись вони взагалі, а також перевірити достовірність інформації виконавця щодо неможливості встановити місце проживання чи перебування боржника. Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про розшук боржника, виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про початок примусового виконання судового рішення і те, що він ухиляється від його виконання, матеріали справи не містять.

Крім того, суду не надано достовірних доказів на підтвердження того, що державний виконавець вичерпав усі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняв виконавчі дії щодо встановлення місце знаходження боржника, зокрема, шляхом звернення до органів Національної поліції щодо витребування інформації проте, чи перебуває ОСОБА_1 на обліку в органах поліції, чи не оголошувався він у розшук, а також відомостей з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; до відповідних органів ДРАЦС щодо вчинення актових записів про смерть або інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, тощо), витребування інших відомостей щодо встановлення місцезнаходження боржника, зокрема інформації про можливе перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах; виявлення нерухомого майна боржника тощо, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Акт державного виконавця про відсутність боржника за адресою реєстрації, не може бути єдиною підставою для оголошення розшуку.

Враховуючи те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виявлення місця проживання боржника, які обов`язково мають передувати оголошенню в розшук, беручи до уваги, що в обґрунтування подання не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, доказів його належного повідомлення про початок примусового виконання судового рішення та ухилення від його виконання, а оголошення особи у розшук є підставою для заведення розшукової справи та вчинення дій, спрямованих на встановлення місця знаходження особи, в тому числі, вчинення запитів до державних органів та установ, опитування свідків, така дія є безпосереднім втручанням до прав особи, яку оголошено у розшук та має бути вжита виключно у випадку доведеності підстав для цього. За відсутності таких доказів та підстав, втручання у права боржника не переслідуватиме легітимної мети, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 260, 261, 352-355, 438 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення боржника, ОСОБА_1 у розшук, як боржника у виконавчому провадженні відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Зарютін П.В.