Справа № 161/2061/25
Провадження № 2/161/1722/25
У Х В А Л А

18 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вищевказана цивільна справа № 161/2061/25, предметом якої є стягнення з ОСОБА_1 до ДКП «Луцьктепло» суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання 13744,04 грн.

17.03.2025 року від відповідачки до канцелярії суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, яке вмотивоване погашенням нею спірної заборгованості (а.с. 22).

18.03.2025 року від представника позивача надійшло аналогічне за своїм змістом клопотання, в якому останній просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (а.с. 27).

Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі.

Суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає вирішенню питання про закриття провадження у справі за відповідними клопотаннями сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 20.09.2021 року в справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

За наведених обставин, суд вважає за необхідне провадження у справі за позовною заявою ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 352, 354 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в цивільній справі за позовною заявою Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була врученою у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повий текст ухвали складений 18 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська