Провадження № 2/201/994/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Наталія Іванівна) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

03.12.2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визначення права власності в порядку спадкування (а.с. 1 - 3).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 склав декілька заповітів на своїх доньок - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Один із заповітів посвідчений Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 18.11.2008р. за реєстровим № 9-1990, яким батько заповів одну із належаних йому квартир, а саме, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_5 .

Після укладення шлюбу прізвище позивачки змінене на « ОСОБА_6 ».

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не є єдиною спадкоємицею майна померлого. Є ще старша сестра - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після військової агресії РФ проти України вони не спілкуються.

Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І. 03.01.2023р. відкрита спадкова справа №70115731, але позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва, у зв`язку з тим, що померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та помер на території міста Маріуполь Донецької області, немає можливості встановити коло спадкоємців, в тому числі перевірити чи немає осіб, які мають право на обов?язкову частку спадщини при наявності заповіту, згідно ст. 1241 ЦКУ (т. т. непрацездатні за віком або станом здоров`я особи (інваліди 1 та 2 групи). Немає можливості отримати довідку про реєстрацію померлої особи у місті Маріуполі Донецької області, а також інформацію щодо зареєстрованих разом з померлим на день його смерті осіб. Також немає можливості отримати інформацію чи складав померлий ОСОБА_3 новий заповіт, який відміняє попередній заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. 18.11.2008р. за № 9-1990, чи була заведена спадкова справа після смерті спадкодавця на території м. Маріуполя Донецької області.

Враховуючи наявність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права та змушена звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

На підставі викладеного, просила визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру загальною площею 55,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяви учасників процесу по суті справи.

Правом на подачу відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачі не скористалися.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 06.12.2024р. вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 20).

Підготовче засідання у справі закрите 21.01.2025р. та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 55).

21.02.2025р. і 18.03.2025р. від позивачки надійшла заява, в якій вона просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити (а.с. 57 58, 70-73).

24.02.2025р. від представника відповідача Маріупольської міської ради Донецької області - Бастриги С.М. (діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 25.11.2021р. а.с. 61) надійшла заява, в якій представник відповідача просив справу розглядати без його участі, рішення відніс на розсуд суду (а.с. 59 - 60).

Відповідачка ОСОБА_2 та третя особа Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Н.І. в судові засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Відповідачка ОСОБА_2 також була повідомлена про дату та час судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України», оскільки місцем її проживання є тимчасово окупована територія м. Маріуполь.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, вся територія Маріупольського району з 05.03.2022р. перебуває у тимчасовій окупації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 279, ч. 2 ст. 191 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Батьком позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 11.03.1977р. Виконкомом Іллічовської райради депутатів трудящих м. Жданов Донецької області, актовий запис № 361 (а.с. 7, 43).

Батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розлучились 05.04.1985р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 05.04.1985р. Відділом РАЦС Іллічовського райвиконкома м. Жданов (а.с. зворот 7).

Після укладення шлюбу прізвище позивачки було змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 18.11.2004р. Відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 08 (а.с. 7, 44).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. 27.12.2004р. за № 9-2256 власником трикімнатної квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 (а.с. 10, 48).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6096909, виданий 30.12.2004р. Маріупольським бюро технічної інвентаризації, власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину/9-2256/27.12.2004/перша Маріупольська державна нотаріальна контора (а.с. 11, 47).

18.11.2008р., за життя, ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів дочці ОСОБА_1 , належну йому квартиру АДРЕСА_4 . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. об 15 год. 15 хв., у реєстрі за № 9-1990 (а.с. 9, 45).

Відповідно до Технічного паспорту на квартиру загальна площа квартири АДРЕСА_4 становить 55,4 кв.м., житлова 37,7 кв.м., опис: 1- коридор, 2 вбиральня, 3 житлова, 4 - кухня, 5 житлова, 6 шафа, 7 шафа, 8 житлова, 9 коридор (а.с. 14 - 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 10.08.2022р. Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серія НОМЕР_1 , актовий запис № 2254 (а.с. 8, 36).

Отже, після смерті батька позивачки залишилось спадкове майно, а саме трикімнатна квартира загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 37.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

03.01.2023р. приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Н.І. зареєструвала спадкову справу за заявою позивачки. Номер у Спадковому реєстрі 70115731, номер у нотаріуса 1/2023 (спадкодавець ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с. 12, 29, 31- 53).

На виконання ухвали суду про витребування доказів 06.12.2024р. від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. разом із копією матеріалів спадкової справи №1/2023р. надійшла інформаційна довідка зі спадкового реєстру, з якої видно, що стан заповіту від 18.11.2008р., номер в реєстрі нотаріальних дій № 9-1990 є чинним (а.с. 41).

01.08.2024р. приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Н.І. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії (а.с. 13, 53).

Підставою для відмови в Постанові зазначено, щоу зв`язку з тим ,що померла особа ОСОБА_3 був зареєстрований та помер на території міста Маріуполь Донецької області, немає можливості встановити коло спадкоємців, в тому числі перевірити чи немає осіб, які мають право на обов`язкову частку спадщини при наявності заповіту, згідно ст. 1241 ЦКУ (т.т. непрацездатні за віком або станом здоров`я особи (інваліди 1 та 2 групи). Так як немає можливості отримати довідку про реєстрацію померлої особи у місті Маріуполь Донецької області, а також інформацію щодо зареєстрованих разом з померлим на день його смерті осіб. Також немає можливості отримати інформацію чи складав померлий ОСОБА_3 новий заповіт, який відміняє попередній заповіт, посвідчений Бородіною Л.П., державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори, 18.11.2008р. за р. № 9-1990, чи була заведена спадкова справа після смерті спадкодавця на території м. Маріуполь Донецької області.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням № 1/0/9-22 від 06.03.2022 змінив територіальну підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 цього ж кодексу визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, до першої черги спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови, нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, вся територія Маріупольського району з 05.03.2022р. перебуває у тимчасовій окупації.

Нотаріусом відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що немає можливості встановити коло спадкоємців, в тому числі перевірити чи немає осіб, які мають право на обов`язкову частку спадщини при наявності заповіту, згідно ст. 1241 ЦКУ. А також у зв`язку з тим, що немає можливості отримати інформацію чи складав померлий ОСОБА_3 новий заповіт, який відміняє попередній заповіт.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

Спадкова справа підлягає обов`язковій реєстрації у книзі обліку і реєстрації спадкових справ, Алфавітній книзі обліку спадкових справ та у Спадковому реєстрі.

В умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу.

Якщо за результатами перевірки відомостей Спадкового реєстру встановлено наявність раніше заведеної спадкової справи, заведена без використання Спадкового реєстру спадкова справа передається до нотаріуса, яким раніше заведено спадкову справу, в порядку, передбаченому підпунктом 2.7 цього пункту. Якщо наявність такої справи не встановлено, здійснюється реєстрація спадкової справи в Спадковому реєстрі.

Забороняється видача свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі, заведеній без використання Спадкового реєстру, до її реєстрації у Спадковому реєстрі.

Позивачка позбавлена можливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки місто Маріуполь перебуває у тимчасовій окупації.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності.

Аналізуючи практику розгляду Судом справ щодо порушення права володіння майном, можна зробити висновок, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами було усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27.04.1979 р., п. 64), тобто наявне майно («existing possessions»).

В даному випадку предметом спору є захист права позивачки на її власне майно і на наявне майно, що уже увійшло до складу спадщини, яке спадкоємець має законне сподівання отримати у спадок.

Суд, з`ясувавши обставин справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Наталія Іванівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності у порядку спадкування за заповітом на трикімнатну квартиру загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., опис: 1 коридор, 2 вбиральня, 3 житлова, 4 - кухня, 5 житлова, 6 шафа, 7 шафа, 8 житлова, 9 коридор, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 20 березня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова