Справа № 132/118/25
Провадження № 22-ц/801/614/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 рокуСправа № 132/118/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

заявник (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Бездітною Тетяною Вячеславівною, на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року, постановлену у складі судді Павленка І. В. у м. Калинівці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

в с т а н о в и в :

13 січня 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Бездітну Т. В. до подання позову подав до суду заяву про забезпечення позову та просив надати йому можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожна остання субота та неділя місяця у такий час: в суботу з 11:30 до 14:00, а в теплу пору року додатково з 16:00 до 19:00 год, в неділю з 09:00 до 14:00 год поза межами постійного місця проживання дитини, без обмеження місця прогулянок, в присутності матері, до набрання чинності рішенням суду у справі щодо визначення способів участі батька у вихованні дитини.

Заяву обґрунтовував тим, що він проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася донька ОСОБА_4 . Сімейне життя між ними поступово погіршувалося і це призвело до того, що вони почали проживати окремо. Зважаючи на вік дитини, вона наразі проживає разом із мамою, про що батько знав і не заперечував. Він бажає спілкуватися з донькою, спочатку намагався вирішити це питання з матір`ю дитини, проте це не дало ніяких результатів. 12 вересня 2024 року рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 484, за зверненням ОСОБА_1 , вирішено: «затвердити висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Калинівської міської ради від 27.08.2024 року № 49 «Щодо розв`язання спору про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 »: визначити участь батька ОСОБА_1 , у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши порядок його побачень з дитиною таким чином:

- щомісяця, в останню суботу за попередньою домовленістю та в присутності матері, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини у такий час: з 11:00 до 14:00;

- при неможливості виконання графіку батько завчасно повідомляє матір, а матір батька дитини.

- рекомендувати: матері дитини ОСОБА_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , до перших зустрічей батька з дитиною залучити психолога».

В заяві про забезпечення позову, заявник ОСОБА_1 зазначає, що незважаючи на дане рішення, ОСОБА_2 взагалі не дає йому можливості побачитись з дитиною, не повідомляє, що з дитиною і де вона перебуває, свідомо налаштовує дитину проти батька.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що заявником та його представником не наведено жодних обґрунтувань та не підтверджено належними та допустимими доказами можливого ускладнення виконання рішення чи неможливість ефективного захисту або поновлення прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися, через невжиття заходів забезпечення позову у обраний ним спосіб. Фактично заява про забезпечення позову підтверджує, що між сторонами існує спір щодо визначення способів участі батька у вихованні дитини. Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом встановлення обов`язків ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за змістом є тотожною до заявлених позовних вимог, при цьому спір не вирішується по суті. Крім того, рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 484 від 12.09.2024 року уже вирішено питання щодо участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 та встановлено порядок побачень з дитиною.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Бездітну Т. В., 30 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що з метою запобігання втрати емоційного контакту з донькою, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді та остаточного вирішення питання про визначення способу і порядку участі батька у вихованні дитини, заявлений захід забезпечення позову є обгрунтованим. Зустріч батька з донькою хоча б раз на місяць забезпечить емоційний контакт між ним та дитиною, відповідатиме інтересам як батька так і доньки та зможе усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення способів і порядку участі батька у вихованні дитини.

15 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Основними доводами відзиву є те, що судом першої інстанції була встановлена та обставина, що на теперішній час існує рішення компетентного органу, яким уже визначений спосіб і порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини, про цю ж обставину повідомив і сам ОСОБА_1 у своїй заяві. Жодних суб`єктивних перешкод щодо невиконання рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 484 від 12 вересня 2024 року з боку ОСОБА_2 допущено не було, дійсно були випадки, коли ОСОБА_1 не зустрічався з донькою, так як та хворіла, а потім хворіла сама ОСОБА_2 та їй був приписаний ліжковий режим, тому вона не могла забезпечити зустріч батька з донькою.

У судовому представник ОСОБА_1 адвокат Бездітна Т. В. підтримала вимоги викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити. ОСОБА_2 заперечила проти апеляційної скарги, підтримала викладене у відзиві.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступне:

-батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7);

- рішенням № 484 від 12 вересня 2024 року виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Калинівської міської ради від 27.08.2024 року № 49 та визначено участь батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановивши порядок його побачень з дитиною таким чином:: - щомісяця в останню суботу за попередньою домовленістю та в присутності матері, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини у такий час: з 11.00 до 14.00. При неможливості виконання графіку батько завчасно повідомляє матір, а мати батька дитини. Рекомендувати матері дитини ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , до перших зустрічей батька з дитиною залучити психолога.(а. с. 9-10);

- 28.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до поліції із заявою про те, що в цей день близько 11 год його колишня співмешканка ОСОБА_2 систематично на протязі року не виконує рішення служби у справах дітей, не дає можливості бачитися з донькою ОСОБА_3 , при цьому не надає документів про хворобу (а. с. 11);

- заява про забезпечення позову подана 10 січня 2025 року через засоби потового зв`язку, до пред`явлення позову (а.с.1-4, 14).

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову та відповідно скасування оскаржених судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 727/3757/21, від 22 вересня 2021 року у справі № 752/24015/20.

Мета забезпечення позову у справах, які стосуються прав та інтересів дітей, відрізняється від мети забезпечення позову в інших категоріях спорів. ЦПК України запровадив цей інститут для того, щоб забезпечити виконання рішення суду. Натомість у справах щодо дітей забезпечення позову, як правило, покликане запобігти відчуженню одного з батьків та зберегти його контакт із дитиною. Адже відчуження одного з батьків є формою психологічного насилля над дитиною.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 має намір пред`явити позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини з встановленням певного графіку. В заяві про забезпечення позову він просить визначити дні та години спілкування з дитиною, тобто встановити графік спілкування.

Тобто і предметом майбутнього позову, і предметом заяви про забезпечення позову є усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, встановлення графіка участі у вихованні дитини, тобто вимоги повторюються і тому суд першої інстанції вірно визначив їх як тотожні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в заяві про забезпечення позову заявник просить зустрічі з дитиною в присутності матері, а у позові проситиме про зустрічі без присутності матері та ще ряд вимог, не впливають на визначення вимог як тотожних, оскільки стосуються лише однієї із умов зустрічей із дитиною.

Верховний Суд неодноразово вирішував питання тотожності чи відмінності позовних вимог і вимог заяви про забезпечення позову, до прикладу, ухвалою від 25 січня 2022 року у справі № 369/1538/21 КЦС ВС відмовив у відкриті касаційного провадження. У цій справі апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявлені позивачем вимоги щодо застосування заходів забезпечення позову за змістом є тотожними позовним вимогам. Схожий висновок зроблено в постанові КЦС ВС від 22 вересня 2021 року у справі № 754/16432/20: Верховний Суд скасував постанову апеляційного суду та залишив у силі ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки предметом позову є усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, а способом забезпечення позову позивачі визначили встановлення часу спілкування онука, тобто обраний позивачами вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно зазначив, що права батька наразі забезпечені рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради № 484 від 12 вересня 2024 року. Апеляційний суд зазначає, що твердження представника заявника про можливість тривалості вирішення спору між батьками щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, - є лише її власним припущенням, адже на момент звернення із заявою справи в суді ще не було (з ЄДРСР встановлено, що ОСОБА_1 подано відповідний позов та в справі № 132/372/25 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі ), а тривалість розгляду спору залежить в тому числі і від процесуальної поведінки учасників справи.

Окрім того, слід зауважити, що в разі дійсно тривалого розгляду спору і наявності перешкод з боку матері дитини ОСОБА_1 не позбавлений можливості клопотати перед судом про забезпечення позову, навівши відповідне обґрунтування.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виснував, що подана заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, доводи апеляційної скарги не спростовують такого висновку суду першої інстанції, який ґрунтується на нормах закону та постановлений на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи.

Відтак в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Бездітною Т.В., слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін (пункт 1частини 1 статті 374, стаття 375 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Бездітною Тетяною Вячеславівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 15 січня 2025 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.03.2025 р.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало