Справа № 464/146/25
пр.№ 2-о/464/55/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Михайлів О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності йому архівної довідки, виданої УМВС України в Тернопільській області 21.10.2024 за №44-К-5/2024, щодо виселення, скасування виселення та реабілітації ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви покликався на те, що йому відмовлено в отриманні посвідчення реабілітованої особи єдиного зразка, оскільки у вищевказаній довідці наявна невідповідність його імені документам, що посвідчують особу заявника. Відповідно до листа Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту соціальної політики Львівської міської ради № від 12.11.2024 факт його виселення разом із матір`ю ОСОБА_3 на спецпоселення в Хабаровський край, зняття з обліку спецпоселенців та подальша реабілітація не заперечуються. Причиною відмови в одержанні посвідчення реабілітованої особи єдиного зразка є невідповідність імені, зазначеного в архівній довідці, виданій УМВС України в Тернопільській області, його дійсному імені «Роман-Євген», вказаному в паспорті громадянина України. Вважає, що причиною неправильного написання імені є дії посадових осіб Міністерства державної безпеки СРСР, які внесли недостовірні відомості в протокол №20 від час Особливої наради від 20.05.1950. Додатково зазначив про те, що раніше на підставі ідентичної довідки йому вже було видано посвідчення реабілітованої особи старого зразка №5/4-Р від 01.02.2012. Заявнику необхідно встановити вищевказаний юридичний факт з метою одержання посвідчення реабілітованої особи єдиного зразка, яке видається відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Заявник ОСОБА_1 заяву підтримав з підстав, що в такій викладені. В судове засідання від 12.03.2025 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Кіт М.Д. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила з підстав, викладених у письмових поясненнях від 05.02.2025. Зокрема, підтвердила факт звернення заявника для видачі посвідчення реабілітованої особи єдиного зразка, а також повідомила про те, що документи повернуто для доопрацювання у зв`язку із невідповідністю між архівною довідкою та іншими документами, що засвідчують особу заявника. В судове засідання від 12.03.2025 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Представник заінтересованої особи Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду, до суду через систему «Електронний суд» надійшли пояснення, в яких просила суд заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення у зв`язку з тим, що ГУНП в Тернопільській області є неналежним відповідачем у цій справі. Просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до копії паспорта заявника серії НОМЕР_1 , такий видано на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Колодіївка, Підволочиський район, Тернопільська область.

Як видно з копії посвідчення № 5/4-Р, таке видане 01.02.2012 на ім`я « ОСОБА_1 », є безстроковим та надає особі, що його отримала, право на пільги, передбачені рішеннями Львівської обласної ради та Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Відповідно до копії архівної довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області № 44-К-5/2024 від 21.10.2024, така видана про те, що ОСОБА_2 , 1943 р.н., разом з матір`ю ОСОБА_3 , 1921 р.н., на підставі наказу Міністерства державної безпеки СРСР № 00386 від 20.10.1948 року рішенням позасудових органів в адміністративному порядку, як членів сім`ї пособника учасникам ОУН, 19 квітня 1950 року було виселено з села Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області на спецпоселення в Хабаровський край з конфіскацією майна. Виселення затверджено Особливою нарадою при МДБ СРСР від 20.05.1950, протокол № 20. На поселенні під наглядом спецкомендатури ОСОБА_2 перебував до 06 вересня 1954 року, знятий з обліку спецпоселенців на підставі постанови Уряду СРСР від 05.07.1954 року. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду УРСР від 07.03.1958 року постанова Особливої наради при МДБ СРСР від 20.05.1950 про виселення родини Кривих скасована, справа закрита. На підставі Закону України від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» ОСОБА_3 , ОСОБА_2 реабілітовані.

Згідно з листом Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 12.11.2024, наданим на звернення заявника, Управлінням не заперечуються обставини, наведені в вищезазначеній архівній довідці № 44-К-5/2024 від 21.10.2024 щодо виселення заявника разом з матір`ю на спецпоселення в ОСОБА_4 20.05.1950, зняття з обліку спецпоселенців 05.07.1954 та реабілітацію, однак зазначено, що видача посвідчення не погоджена у зв`язку з невідповідністю імені заявника.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що такими підтверджено взаємозв`язок архівної довідки, виданої Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області за №44-К-5/2024 21.10.2024 року, з особою ОСОБА_1 .

Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість отримати посвідчення реабілітованої особи єдиного зразка відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Враховуючи вищевикладене, заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 17.03.2025.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 263 265, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) архівної довідки, виданої Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області за №44-К-5/2024 від 21.10.2024 року на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 17.03.2025.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО