Справа № 308/7966/23
25 лютого 2025 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.,
суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Радь Іван Іванович, про ухвалення додаткового рішення у справі №308/7966/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Бухтояров Роман Олександрович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року у складі судді Іванова А.П., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Людмила Володимирівна про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності,-
У травні 2023 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Людмила Володимирівна про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Бухтояров Роман Олександрович, залишено без задоволення. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року залишено без змін.

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Радь Іван Іванович, подали до Закарпатського апеляційного суду заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані заяви та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяви підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У ч.ч. 4 - 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як передбачено ч.ч. 3-5, 8 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року № 686/5757/23 зробила висновок, що у ч.3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.

В поданих заявах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Радь І.І. просять стягнути з позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі по 3000 грн. кожному.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано додаткову угоду №2 від 01.07.2024 року до договору про надання правової допомоги від 23.02.2022 року; розрахунок розміру винагороди від 06.02.2025 року за договором про надання правової допомоги від 23.02.2022 року (формування та подання відзиву на апеляційну скаргу), рахунок №06/02/25 від 06.02.2025 року, доказ направлення заяви з додатками іншим учасникам справи.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 1 000 грн. кожному.

Керуючись ст.ст.133, 141, 270 ЦПК України апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Радь Іван Іванович, про ухвалення додаткового рішення у справі №308/7966/23 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 березня 2025 року.

Головуючий :

Судді: