Справа № 675/59/25
Провадження № 2/669/111/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 березня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Валігури А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі по тексту ТОВ «Діджи Фінанс») в підсистемі «Електронний суд» через свого представника директора Романенка М.Е. звернулося в Ізяславський районний суд Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 , в якому представник просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 18 серпня 2021 року № 3721411 в розмірі 35400 грн.

Крім цього, представник просив стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 18 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту № 3721411, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало останній кредит в сумі 8000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на її картковий рахунок, однак відповідачка зобов`язання щодо повернення кредиту, нарахованих процентів та комісійної винагороди не виконала.

Внаслідок невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за нею утворилась заборгованість в загальній сумі 35400 грн.

11 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу № 12Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 18 серпня 2021 року № 3721411 на загальну суму 35400 грн.

При цьому, відповідачку було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором шляхом направлення на її адресу відповідного повідомлення.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Білогірського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, однак 24 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» подав заяву (вх. № 682/25), в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) повідомлялася належним чином, про що свідчить зворотнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки) з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит № 3721411, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 8000 грн, кредит надавався строком на 15 днів з 18 серпня 2021 року.

У відповідності п. 1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 02 вересня 2021 року, а згідно п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту 1600 грн, яка нараховується за ставкою 20 % від суми кредиту одноразово.

Згідно п. 1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 1800 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 1.7 договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього Договору.

При цьому, кредитний договір містить Додаток № 1 до договору про споживчий кредит від 18 серпня 2021 року № 3721411.

Так, в додатку міститься таблиця (графік) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за період з 18 серпня 2025 року по 02 вересня 2021 року.

Також, 18 серпня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 підписали паспорт споживчого кредиту № 3721411.

Позичальник ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачці кредитні кошти в розмірі, передбаченому договором в сумі 8000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18 серпня 2021 року № 54083230.

Позивачем в позовній заяві визначено, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитом перед ТОВ «Мілоан» становить 35400 грн, з яких: 8000 грн заборгованість за тілом кредиту, 25800 грн заборгованість за відсотками та 1600 грн заборгованість за комісійними винагородами, що стверджується розрахунком заборгованості перед ТОВ «Мілоан»» по кредиту, який відображений у відомостях про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 3721411.

11 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 12Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до умов зазначеного договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідачки по кредитному договору від 18 серпня 2021 року № 3721411, що підтверджується витягом з Додатку до договору факторингу від 11 листопада 2021 року № 12Т.

27 вересня 2024 року за № -АВ позивачем направлено на адресу відповідачки досудову вимогу по кредитному договору від 18 серпня 2021 року № 3721411, в якій зазначено, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідачки існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 35400 грн, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити.

Проте, відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.

Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачка не надала будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 18 серпня 2021 року № 3721411 в розмірі 35400 грн, з яких: 8000 грн заборгованість за тілом кредиту, 25800 грн заборгованість за відсотками та 1600 грн заборгованість за комісійними винагородами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 10 січня 2025 року № 3721411.

Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року № 42649746, укладений з адвокатом Стародуб І.В., свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю від 26 квітня 2018 року серії КС № 6585/10, додаткову угоду від 30 грудня 2024 року № 3721411 до договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року № 42649746, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30 грудня 2024 року та детальний опис робіт, виконаних адвокатом Стародуб І.В. від 30 вересня 2024 року.

Отже, суд вважає, що заявлена вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 137, 141, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 18 серпня 2021 року № 3721411 в розмірі 35400 гривень, з яких: 8000 грн заборгованість за тілом кредиту, 25800 грн заборгованість за відсотками та 1600 грн заборгованість за комісійними винагородами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ;

- відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Олександр ДАВИДЮК