Номер провадження: 22-ц/813/819/25
Справа № 495/9874/21
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

з участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради,про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2006 року є власницею 7/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказані 7/100 часток домоволодіння складаються з наступних об`єктів: жилий будинок - літ. «А»: 7-1 коридор, 7-2 житлова, 7-3 коридор, 7-4 кухня, 7-5 санвузол, 7-6 комора, 1/3 сараю - літ.«В», в загальному користуванні споруда №2. Відповідач ОСОБА_2 є співвласником 13/100 частин зазначено домоволодіння, який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2010 року серії ВММ №171408. Відповідач ОСОБА_2 на протязі тривалого часу створює незаконні та протиправні дії, порушуючи як правила добросусідства, так й норми, які регулюють здійснення та проведення будівництва, починаючи з процедури отримання декларації на проведення будівельних робіт до введення об`єктів будівництва в експлуатацію. Своїми незаконними діями відповідач створює негатив для позивача як співласника, оскільки побудовані ним споруди перешкоджають нормальному доступу до належних їй об`єктів нерухомості, є такими, що за своїми характеристиками створюють небезпеку життю та здоров`ю для неї та членів її сім`ї і суттєво погіршують користування належним їй нерухомим майном. Так, відповідач закінчив будівництво даху (другий поверх, мансарда) із аварійним навісом («козирком») та несучої поверхні на який містяться конструкції надбудови. Крім того, незаконність та протиправність будівництва, яке виконано без буд-яких законних дозволів підтверджено приписами та постановами ДАБК та встановлено судовими рішеннями. Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було здійснено позапланову перевірку відповідно до наказу №79 від 10.06.2019 року, в ході проведення даної перевірки складено акт від 19.06.2019 року №79, відповідно до якого складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.06.2019 року, в якому зазначено, що відповідач виконує будівельні роботи без повідомлення органу державного архітектурно-будівельного контролю. Крім того, відповідачу ОСОБА_2 було видано припис від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно цього припису відповідачу надано термін до 20.08.2019 року привести будівництво на території вказаного домоволодіння у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Постановою по справі про адміністративне правопорушення №24 від 24.06.2019 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Наказом від 27.08.2019 року здійснено позапланову перевірку відділом державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: АДРЕСА_1 та складено Акт №143 від 04.09.2019 року, на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2019 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП України та 12.09.2019 року винесено постанову, якою на відповідача накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 5100 грн за невиконання припису від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 19.06.2019 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт №79 та протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких виходом на місце розташування об`єкту будівництва були виявлені ознаки проведення будівельних робіт без жодних документів дозвільного характеру з реконструкції частини даху житлового будинку - літ.«А» з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку - літ.«А», а саме: заміна частини покрівлі даху будинку з заміною крокв даху та зміною нахилу цих крокв і в цілому зі зміною нахилу реконструйованої частини даху будинку з подальшим обладнанням (розташуванням) в цій частині будинку приміщень надбудови «а-6» - «6-8» - площа 9,9 кв.м, приміщення - «6-9» площа 4,5 кв.м, сходів - «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова - «а1» та приміщення надбудови, також зафіксовано, що зовнішні огороджувальні конструкції приміщення - «6-9» розібрані. Зазначено, що згідно матеріалів наданих КП «Білгород-Дністровське БТІ» стосовно житлового домоволодіння по АДРЕСА_2 , збудована самочинно та складається з приміщення - «6-8», приміщення - «6-9», сходів - «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова - «а1» та приміщення надбудови.

Вказані постанови ДАБК відповідач ОСОБА_2 оскаржив до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, проте П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 26 травня 2021 року по справі № 495/8673/19 в задоволені його позовних вимогах про скасування постанови ДАБК відмовлено у повному обсязі. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року по справі № 495/5841/19 в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_2 відмовлено повністю. Отже, факт побудови самовільно вказаних об`єктів встановлено судовими рішеннями та постановами ДАБК та не підлягають у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню. Враховуючи вищевикладене, будівельні роботи проводились без відповідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.2 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року.

Позивач просила судзобов`язати ОСОБА_2 своїми силами та за власний рахунок, знести самовільно збудовані на території житлового будинку АДРЕСА_1 , надбудову літ. «а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 та складається з приміщення «6-8», приміщення «6-9», сходів «6-7», стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва задоволено.

В грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі № 495/9874/21.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2023 року ОСОБА_2 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі №495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва. Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі №495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва - задоволено.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі №495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва скасовано та розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 20 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва задовольнив, зобов`язав ОСОБА_2 своїми силами та за власний рахунок, знести самовільно збудовані на території житлового будинку АДРЕСА_1 , надбудову літ.«а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 та складається з приміщення «6-8», приміщення «6-9», сходів «6-7». Стягнув з ОСОБА_2 понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмір 908 грн, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу відмовив.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 самовільно, без відповідного дозволу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради виконав будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку з втручанням у огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 та без дозволу інших співвласників будинку, тому відповідно до вимог чинного законодавства таке будівництво є протиправним та таким, що порушує права співвласників будинку та підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, шляхом знесення самовільно побудованої надбудови. Крім того, не виконання відповідачем ОСОБА_2 припису відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_2 було зобов`язано до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проте відповідач ОСОБА_2 в установлений строк добровільно не виконав вимоги припису та свідомо ухиляється від їх усунення, що суд першої інстанції розцінив, як відмову відповідача ОСОБА_2 від проведення перебудови самочинного будівництва.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідачем ОСОБА_2 порушено вимоги будівництва, оскільки відповідачем самовільно, без відповідного дозволу та без дозволу інших співвласників домоволодіння проведені будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку вчинено з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції і такими діями відповідача порушені права позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2023 року по справі № 495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва, постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що позивачем ОСОБА_1 не надано жодного доказу про те, що відповідач ОСОБА_3 , проживаючи в своєму будинку, порушує права позивачки ОСОБА_1 щодо користування та володіння належним їй будинком, і що ті порушення будівельних норм, на які позивач посилається, порушують саме її права та є співмірними з тим способом захисту, який вона обрала (знесення будівництва). Встановлені висновками П?ятого апеляційного адміністративного суду та постановами ДАБК обставини щодо здійснення відповідачем будівництва з порушенням вимог законодавства не є підставою для задоволення вимог позивача про знесення такого будівництва, оскільки цьому крайньому заходу передує виконання вимог частини сьомої статті 376 ЦК України щодо відповідної перебудови.

Скаржник вважає, що сам факт самочинної побудови не міг слугувати самостійною підставою для задоволення позову, натомість матеріали справи не містять доказів, як то висновок експерта, того, що відповідачем ОСОБА_2 внаслідок добудови об?єктів - надбудови літ. «а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 та складається з приміщення «6-8), приміщення «6-9», сходів «6-7», порушено права позивачки ОСОБА_1 .

Посилається, що знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи з метою усунення порушень, встановлені висновками П`ятого апеляційного адміністративного суду обставини щодо здійснення відповідачем будівництва з порушенням вимог законодавства не є підставою для задоволення вимог позивача про знесення такого будівництва, оскільки цьому крайньому заходу передує виконання вимог частити сьомої статті 376 ЦК України щодо відповідної перебудови.

(2) Позиція інших учасників справи

Одеський апеляційний суд ухвалою від 18.03.2024 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , роз`яснив ОСОБА_1 право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, роз`ясниввідділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської радиправо подання до апеляційного судупояснення у письмовій формі.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 копію ухвали про відкриття провадження від 18.03.2024 року отримав 19.03.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 18.03.2024 року та копію апеляційної скарги отримала 18.04.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради копія ухвали про відкриття провадження від 18.03.2024 року та копія апеляційної скарги надсилались засобами поштового зв`язку, конверти повернулися до суду із зазначенням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що припис органами державного архітектурно-будівельного контролю видано ще у 2019 році, за майже 5 років припис щодо усунення недоліків мало бути виконано, а тоді б не було потреби у позові про знесення самочинного будівництва, тобто порушення відповідачем містобудівних норм та невиконання припису державного архітектурно-будівельного контролю є достатніми підставами для звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва, а порушення прав позивачки ОСОБА_1 підтверджується тим, що вона та відповідач є співвласниками будинку, а припис державного архітектурно-будівельного контролю стосується даху житлового будинку літ. «А», з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку літ. «А», заміна частини покрівлі даху будинку з заміною крокв даху та зміною нахилу цих крокв, оскільки дах будинку є об?єктом загального користування, схил даху також має відношення до усіх користувачів будинку, тому вказане порушення завдає шкоди позивачці.

ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , відділ Державного архітектурно-будівельного контролю про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 судову повістку отримав 20.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 судову повістку отримав 20.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні 06.02.2025 року в режимі відеоконференції доводи апеляційної скарги підтримав.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 самовільно, без відповідного дозволу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради виконав будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку з втручанням у огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 та без дозволу інших співвласників будинку, тому відповідно до вимог чинного законодавства таке будівництво є протиправним та таким, що порушує права співвласників будинку та підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, шляхом знесення самовільно побудованої надбудови. Крім того, не виконання відповідачем ОСОБА_2 припису відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_2 було зобов`язано до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проте відповідач ОСОБА_2 в установлений строк добровільно не виконав вимоги припису та свідомо ухиляється від їх усунення, що суд першої інстанції розцінив, як відмову відповідача ОСОБА_2 від проведення перебудови самочинного будівництва.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідачем ОСОБА_2 порушено вимоги будівництва, оскільки відповідачем самовільно, без відповідного дозволу та без дозволу інших співвласників домоволодіння проведені будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку вчинено з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції і такими діями відповідача порушені права позивача.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2006 року, видане державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В., зареєстроване в реєстрі за №4088, спадкова справа №253/2006 належать 7/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з: жилий будинок - літ.«А»: 7-1 - коридор, 7-2 - житлова, 7-3 - коридор, 7-4 - кухня, 7-5 - санвузол, 7-6 -комора, загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м.; 1/3 сараю - літ.«В», в загальному користуванні споруда №2.

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2010 року серії ВММ №171408 належать 13/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з: житлового будинку літ.«А», «Б»; сараю літ.«В,Г,Д», сараю літ.«І,К,М»; гаражу літ.«З»; літньої кухні літ.«Л»; споруди - № 2-3.

Відповідно до вимог ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Приписами ч.ч.1-5 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з вимогами ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Звертаючись до суду із позовом про зобов`язання відповідача своїми силами та за власний рахунок, знести самовільно збудовані на території житлового будинку АДРЕСА_1 , надбудову літ. «а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 та складається з приміщення «6-8», приміщення «6-9», сходів «6-7», позивач в обґрунтування зазначив, що відповідач ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво, яке порушує права позивача, як співвласника, оскільки на протязі тривалого часу створює незаконні та протиправні дії, порушуючи як правила добросусідства так й норми, які регулюють здійснення та проведення будівництва. Побудовані відповідачем споруди перешкоджають нормальному доступу до належних позивачу об`єктів нерухомості, є такими, що за своїми характеристики створюють небезпеку життю та здоров`ю для неї та членів її сім`ї, суттєво погіршують користування її нерухомим майном. Відповідач закінчив будівництво даху (другий поверх, мансарда) із аварійним навісом («козирком») та несучої поверхні на який містяться конструкції надбудови. Незаконність та протиправність будівництва, яке виконано без буд-яких законних дозволів підтверджено приписами та постановами ДАБК та встановлено судовими рішеннями. Крім того, в матеріалах справи відсутні жодні докази про отримання документів дозвільного характеру на початок виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою. Позивач, як співвласник домоволодіння не надавала згоду на будівництво.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За приписами п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації.

Частиною 1 статті 41 Закону Украни «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Припис є письмовою вимогою органу державного нагляду (контролю) до суб`єкта господарювання щодо усунення допущених порушень вимог законодавства та зупинення дій (бездіяльності), які потягли ці порушення. Підставою для винесення припису є виявлення порушень вимог законодавства за результатами проведеної перевірки.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з проведенням ОСОБА_2 самочинного будівництва без належного дозволу на виконання будівельних робіт, будівельні роботи були розпочаті без повідомлення органу державного архітектурно-будівльного контролю та з порушенням будівельно-технічних, санітарно-технічних норм, позивач ОСОБА_1 зверталась з відповідними зверненнями щодо перевірки дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

Відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради 10.06.2019 року видано наказ №79 про проведення позапланової перевірки та головному спеціалісту-інспектору відділу Українському Д.В., головному спеціалісту-інспектору відділу Лишенко О.Л. та головному спеціалісту-юрисконсульту відділу Клівець М.Ю. надано направлення для проведення позапланового заходу №79 від 10.06.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

19.06.2019 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт №79 та протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких: виходом на місце розташування об`єкту будівництва виявлені ознаки проведення будівельних робіт (без жодних документів дозвільного характеру) з реконструкції частини даху житлового будинку літ.«А» з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку літ.«А», а саме: заміна частини покрівлі даху будинку з заміною крокв даху та зміною нахилу цих крокв і в цілому зі зміною нахилу реконструйованої частини даху будинку з подальшим обладнанням (розташуванням) в цій частині будинку приміщень надбудови «а-6» та складається з: приміщення «6-8» площа 9,9 кв.м.; приміщення «6-9» площа 4,5 кв.м.; сходів «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова «а1» та приміщення надбудови «а6». Також зафіксовано, що зовнішні огороджувальні конструкції приміщення «6-9» розібрані.

Згідно матеріалів наданих КП «Білгород-Дністровське БТІ» стосовно житлового домоволодіння АДРЕСА_1 , надбудова «а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 , збудована самочинно та складається з приміщення «6-8», приміщення «6-9», сходів - «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова - «а1» та приміщення надбудови «а6» (а.с.47-52 том 2).

Згідно листа управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради № 97 від 17.04.2019 року встановлено, що вихідні дані на проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради не надавались.

Відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація про початок виконання підготовчих або будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , замовником яких є відповідач ОСОБА_2

19.06.2019 року відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Руссу Т.І. видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого ОСОБА_2 надано термін до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння по АДРЕСА_1 у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

24.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №24 відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП за порушення п.1 ч.1, ч.7 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» та порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року та на ОСОБА_2 було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Обов`язковість подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, встановлена п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.05.2011 року (редакції постанови КМУ №747 від 26.08.2015 року)

З наведених вище правових положень вбачається, що виконувати будівельні роботи замовник має право після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДАБК або її територіальному органу за місцезнаходженням об`єкта будівництва, а у разі невиконання вимог закону правопорушник притягається до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, шо на підставі наказу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 27.08.2019 року було здійснено перевірку домоволодіння по АДРЕСА_1 та за результатами перевірки складено акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №143 від 04.09.2019 року, на підставі якого 04.09.2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП

12.09.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 33 відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП за невиконання припису відділу Державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушення вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.06.2019 року та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн.

Не погоджуючись з постановою відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №33 від 12.09.2019 року відповідачем ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області подано адміністративний позов про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради № 33 від 12.09.2019 року.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020 року, справа №495/8673/19, позов ОСОБА_2 до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, начальника відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №33 від 12.09.2019 року задоволено. Постанова відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради № 33 від 12.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідально за ч.1 ст.188-42 КУпАП скасована.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020 року скасовано та по справі прийнята нова постанова, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 не погоджуючись з постановою відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради № 24 від 26.09.2019 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради № 24 від 26.09.2019 року.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2020 року, справа № 495/5841/19, позов ОСОБА_2 до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, начальника відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради № 24 від 26.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідально за ч.5 ст.96 КУпАП задоволено. Постанова відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради № 24 від 26.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідально за ч.5 ст.96 КУпАП скасована.

Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2020 року скасовано, по справі прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року, які набрали законної сили, є обов`язковими у відповідності до ч. 1 ст. 18 ЦПК України.

В силу ч.ч. 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року, у справі № 495/8673/19, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як особи, права та інтереси якої зачіпаються рішенням суду першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_2 видано припис від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Згідно цього припису ОСОБА_2 надано термін до 20.08.2019 року привести будівництво на території вказаного домоволодіння у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Постановою по справі про адміністративне правопорушення №24 від 24.06.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн..

Наказом від 27.08.2019 року здійснено позапланову перевірку Відділом державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: АДРЕСА_1 та складено Акт №143 від 04.09.2019 року, на основі якого складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2019 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП України, а постановою відповідача №33 від 12.09.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 5100,00 грн за невиконання припису відповідача від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Апеляційний суд зазначив, оскільки припис відповідача від 19.06.2019 року є чинним і позивачем у встановленому законом порядку не оскаржений, і станом на 04.09.2019 року даний припис позивачем не виконаний, то відповідач цілком обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності постановою № 33 від 12.09.2019 року за ч.1 ст.188-42 КУпАП України із накладенням стягнення у вигляді штрафу у сумі 5100,00 грн. за невиконання припису відповідача від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року, у справі № 495/5841/19 встановлено обставини, що ОСОБА_2 виконані будівельні роботи, що підтверджують реконструкцію частини даху житлового будинку літ «А» з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку літ «А», а саме заміна частини покрівлі даху будинку з заміною крокв даху та зміною нахилу цих крокв і в цілому зі зміною нахилу реконструйованої частини даху будинку з подальшим обладнанням /розташуванням/ в цій частині будинку приміщень надбудови «а-6» - « 6-8» /площа 9,9 кв.м/, приміщення « 6-9» /площа 4,5 кв.м/, сходів «6-7», які з`єднують приміщення сіней /прибудова а1» та приміщення надбудови «а6». Зовнішні огороджувальні конструкції приміщення « 6-9» розібрані.

Отже, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року встановлено обставини, що ОСОБА_2 виконано будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку з втручанням у огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку без отримання дозволу на виконання таких робіт, хоча потребували документів, що дають право на їх виконання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем ОСОБА_2 будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку вчинені з втручанням у огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 та були виконані в порушення вимог частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки на належному йому об`єкті нерухомого майна здійснено будівництво без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, а саме без подання до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через ознаки, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1328цс15, а також Верховним Судом у постановах: від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 202/3520/16-ц.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Вказані правові висновки викладено у постановах Верховного Суду:від 10 квітня 2019 року у справі № 529/501/16-ц (провадження № 61-11479св18) та від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18).

Положеннями ч.7 ст.376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, та положеннями процесуального закону, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивачу ОСОБА_1 належать 7/100 частини, а відповідачу ОСОБА_2 13/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

19.06.2019 року відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_2 видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого ОСОБА_2 надано термін до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння по АДРЕСА_1 у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Отже зазначений припис про усунення порушень стосується домоволодіння по АДРЕСА_1 , співвласниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідач ОСОБА_2 самовільно, без відповідного дозволу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради виконав будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку з втручанням у огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 та без дозволу інших співвласників будинку, тому відповідно до вимог чинного законодавства таке будівництво є протиправним та таким, що порушує права співвласників будинку та підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, шляхом знесення самовільно побудованої надбудови.

Доводи апеляційної скарги про те, що знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи з метою усунення порушень, встановлені висновками П`ятого апеляційного адміністративного суду обставини щодо здійснення відповідачем будівництва з порушенням вимог законодавства не є підставою для задоволення вимог позивача про знесення такого будівництва, оскільки цьому крайньому заходу передує виконання вимог частити сьомої статті 376 ЦК України щодо відповідної перебудови, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Як зазначалося вище, ОСОБА_2 не виконувався припис виданий відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_2 від 19.06.2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого ОСОБА_2 надано термін до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння по АДРЕСА_1 у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Постановою відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради № 24 від 24.06.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідально за ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Постановою начальника відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 12.09.2019 року по справі про адміністративне правопорушення № 33 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП за невиконання припису відділу Державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушення вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.06.2019 року та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

За таких обставин суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку в межах своєї компетенції, обґрунтовано зазначив, що не виконання відповідачем ОСОБА_2 припису відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_2 зобов`язано до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проте відповідач ОСОБА_2 в установлений строк добровільно не виконав вимоги припису та свідомо ухиляється від їх усунення, суд правильно розцінив, як відмову відповідача ОСОБА_2 від проведення перебудови самочинного будівництва.

Колегія суддів зауважує, що до моменту ухвалення рішення судом першої інстанції (понад чотири роки) відповідач не здійснював ніяких заходів для врегулювання спору і поновлення прав позивачки, незважаючи на звернення позивачки до уповноважених органів і установ, триваючий судовий розгляд даної справи.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 27.11.2024 року у справі № 947/38994/20 є необґрунтованими, оскільки встановлені у цій справі фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є іншими, ніж у справі, яка переглядається. У справі на яку посилається скаржник суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Рішення суду в частинівідмови у стягненні з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу ніким із учасників справи не оскаржується, тому рішення суду в не оскаржуваній частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись статтями 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 березня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко