Справа № 444/79/25
Провадження № 2/444/585/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

27 лютого 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Сенько М.-Ю. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання права власності на житловий будинок як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 50,5 м. кв., житловою площею 18,4 м. кв., допоміжна площа 32,1 м. кв., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину за заповітом після смерті її матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що вона єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає.

Так як її бабі, ОСОБА_3 , належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами як голові та єдиному членові колгоспного типу двору, після смерті якої її дочка, а мати позивача, ОСОБА_2 , спадщину фактично прийняла, але юридично не оформила, а тому позивач вважає, що її право на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок зазначає, що є всі підстави для визнання за нею ОСОБА_1 , права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 27 лютого 2025 року об 10 год. 45 хв. Витребувано із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 189/2023, яка зареєстрована 25 травня 2023 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також копію спадкової справи, а у разі відсутності реєстрації такої, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого відповідач був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому міська рада зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори. Крім того, на виконання вимог ухвали суду із Жовківської державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 189/2023, яка зареєстрована 25 травня 2023 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інформаційна довідка зі Спадкового реєстру щодо відсутності зареєстрованої спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 30 березня 1998 року.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане Новоскварявською сільською радою Львівської області 21 липня 1984 року, встановлено, що своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » позивач змінила на « ОСОБА_5 » внаслідок укладення шлюбу 21 липня 1984 року у Новоскварявській сільській раді із ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 21 липня 1984 року було зроблено запис за № 11 (арк. спр. 17).

Батьком позивачки є ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_2 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про народження позивачки серії НОМЕР_3 , яке видане Новоскварявською сільською радою Кам`яна-Бузького району Львівської області 21 серпня 1964 року (арк. спр. 18).

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , яке видане Новоскварявською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 21 січня 1964 року, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 одружився з ОСОБА_8 у Новоскварявській сільській раді, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 24.01.1964 року було зроблено відповідний запис за № 3 (арк. спр. 19).

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 25 березня 2024 року у справі № 444/515/24, провадження № 2/444/448/2024 року, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вона відповідно є її матір`ю, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно є внукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Викладеним у виписці з погосподарської книги № 1 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області станом на 30.06.1990 року № 144 від 01 березня 2024 року, стверджується, що будинок за адресою АДРЕСА_1 , номер об`єкта погосподарського обліку 32, станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного двору, станом на 30.06.1990 року головою двору була ОСОБА_3 , 1912 року народження, інші члени двору відсутні. Житловий будинок 1964 року побудови, в користуванні є 0,58 га землі, в тому числі під будинком 0,01 га землі.

З виписки з погосподарської книги № 1 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області станом на 15.04.1991 року № 143 від 01 березня 2024 року, встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта погосподарського обліку 32, станом на 15.04.1991 року належав до колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року головою двору була ОСОБА_3 , 1912 року народження, інші члени двору відсутні. Житловий будинок 1964 року побудови, в користуванні є 0,58 га землі, в тому числі під будинком 0,01 га землі.

Викладеним у довідці № 03-07/3141, яка видана 26 грудня 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 700/0/5-24ВА від 26 липня 2024 року «Про перейменування об`єктів топонімії в населених пунктах Львівської області» змінено назву АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як будинок, який станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою та єдиним членом колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 , то відповідно будинок (колишній колгоспний двір) повністю належав ОСОБА_3 на праві власності.

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці, ОСОБА_2 .

Вказаний заповіт 28 січня 2000 року посвідчений Лазарович Любою Іванівною, секретарем Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 4.

24 лютого 2023 року ОСОБА_9 , старостою Новоскварявського старостинського округу № 11, видано дублікат даного заповіту ОСОБА_2 , дублікат заповіту зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій старости Новоскварявського старостинського округу № 11 під № 11-6.

По даних виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області заповіт заповідачем не змінено, не скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане Новоскарявською сільською радою Жовківського району Львівської області 05 жовтня 2004 року.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Викладеним у довідці № 140, яка видана 29 лютого 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З довідки № 137, яка видана 29 лютого 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що ОСОБА_2 , 1942 року народження, дочка ОСОБА_3 , була зареєстрована і постійно проживала разом із матір`ю, ОСОБА_3 , 1912 року народження, до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

Викладеним у довідці № 136, яка видана 29 лютого 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_3 , 1912 року народження, до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області, разом з дочкою, ОСОБА_2 , 1942 року народження.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину за заповітом після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , однак юридично її не оформила, оскільки до нотаріуса не зверталася, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не реєструвалася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, яка надана Жовківською державною нотаріальною конторою на вимогу суду.

ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто позивачу.

Вказаний заповіт 07 лютого 2023 року посвідчений ОСОБА_9 , старостою Новоскварявського старостинського округу № 11 та зареєстровано в реєстрі за № 11-3.

Заповіт заповідачем не змінено, не скасовано.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 10 травня 2023 року було складено відповідний актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане старостою Новоскварявського старостинського округу № 11 Струс С. Д. Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 10 травня 2023 року.

А тому після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина в тому числі і на право на земельну частку (пай), а також на житловий будинок, які нею фактично успадковані, але юридично не оформлені після смерті ОСОБА_3 .

Викладеним у довідці № 141, яка видана 29 лютого 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_2 , 1942 року народження, до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 .

З довідки № 499, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що станом на 08 травня 2023 року, на день смерті ОСОБА_2 , 1942 року народження, вона була зареєстрована та проживала одна в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд враховує, що ОСОБА_1 25 травня 2023 року звернулася у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця, ОСОБА_2 .

Внаслідок звернення позивача у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області 25 травня 2023 року було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 № 189/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72599753 від 25 травня 2023 року.

Суд враховує, що позивач єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_10 , яка прийняла спадщину, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, і прийняли таку внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного постійного проживання зі спадкодавцем з матеріалів справи не встановлено.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 25 березня 2024 року у справі № 444/515/24, провадження № 2/444/448/2024 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 0,98 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території колишньої Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на який ОСОБА_3 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 031020, виданого Новоскварявською сільською радою 20.05.1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 104, після смерті якої ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину за заповітом, але юридично не оформила. Крім того визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на земельну частку (пай) площею 1,66 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території колишньої Новоскарявської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на який ОСОБА_11 мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030993, виданого Новоскварявською сільською радою 08.05.1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 78.

Визнання за позивачем рішенням суду права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка водночас фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила таку після смерті ОСОБА_3 підтверджує те, що ОСОБА_1 прийнято спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Однак, постановою № 166/01-16 від 09 лютого 2024 року Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що нею не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог чинного на той час законодавства в погосподарській книзі Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З довідки № 5447, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 27 листопада 2023 року, встановлено, що станом на 31.12.2012 року, в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась.

Суд враховує, що правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутній, оскільки право власності на даний будинок зареєстроване не було.

З технічного паспорта на будинок садибного типу, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, ідентифікатора об`єкта будівництва, виготовлених Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації», встановлено, що рік побудови житлового будинку 1964, загальна площа житлового будинку 50,5 м. кв., житлова площа 18,4 м. кв., допоміжні приміщення: коридор, площею 16,4 м.кв., кухня, площею 15,7 м. кв., разом допоміжна площа 32,1 м. кв. При будинку є господарські будівлі: сарай, літня кухня, погріб, господарська будівля, та споруди: ворота, огорожа.

Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України, жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті її матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину за заповітом після смерті її матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так як бабі позивача, ОСОБА_3 , належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами як голові та єдиному членові колгоспного типу двору, після смерті якої її дочка, а мати позивача, ОСОБА_2 , спадщину фактично прийняла, але юридично не оформила, а тому суд дійшов висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, дане право ніким не оспорюється.

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 50,5 м. кв., житловою площею 18,4 м. кв., допоміжна площа 32,1 м. кв., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 лютого 2025 року.

Суддя: Олещук М. М.