Справа № 450/4965/24 Провадження № 2/450/644/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Львівської обласної прокуратури Жукровського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської обласної прокуратури, Головне Управління національної поліції у Львівській області, третя особа Державна казначейська служба України про предмет спору : стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області та Львівської обласної прокуратури в рівних частках на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позовні вимоги обґрунтовані неналежним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 000371. Заяву ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення було зареєстровано відповідно до ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.08.2022р., якою було зобов`язано ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області внести відомості викладені в заяві ОСОБА_2 від 16.08.2022р. до ЄРДР згідно вимог ч.5 ст.214 КПК України. По даному кримінальному провадженню мають місце ряд ухвал слідчого судді щодо протиправних рішень, дій чи бездіяльності слідчої та прокурора: ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.11.2022р., було зобов`язано слідчу слідчого відділу поліції № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Кисиличин С. розглянути клопотання адвоката Блонського М.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 від 10.11.2022р. про проведення слідчих дій у відповідності до вимог ч.2 ст.220 КПК України. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2023р. було встановлено, що прокурором Львівської області не розглянуто скаргу представника потерпілого і відповідно зобов`язано його це зробити. Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.11.2022р. визнано протиправною бездіяльність керівника Пустомитівської окружної прокуратури щодо не розгляду скарги адвоката Блонського М.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 від 05.06.2023 щодо недотримання слідчим Відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НПУ у Львівській області та прокурором Пустомитівської окружної прокуратури розумних строків при досудовому розслідуванні кримінального провадження №000371 від 01.09.2022 та зобов`язано розглянути таку скаргу відповідно до вимог ст. 308 КПК України. 02.08.2023р. ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області було скасовано постанову заступника керівника Пустомитівської окружної прокуратури від 09.06.2023р. та зобов`язано керівника Пустомитівської окружної прокуратури надати прокурору Пустомитівської окружної прокуратури Цьвок Р. обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню №000371 від 01.09.2022 і невідкладно надати повідомлення адвокату ,який представляє інтереси ОСОБА_2 щодо прийнятого рішення. Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.03.2024р. повторно встановлено недотримання розумних строків слідчою ОСОБА_3 при розслідуванні кримінального провадження, та вирішено скасувати постанову заступника керівника Пустомитівської окружної прокуратури від 22.02.2024.; зобов`язано керівника Пустомитівської окружної прокуратури надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню №000371 від 01.09.2022 і невідкладно надати повідомлення заявнику щодо прийнятого рішення. Даною ухвалою повторно встановлено недотримання прокурором вимог процесуального закону, неналежне виконання ним своїх обов`язків та недотримання розумних строків досудового розслідування. Слідчою по даній справі неодноразово було закрито кримінальне провадження і такі постанови в подальшому були скасовані: ухвалами слідчого судді від 01.09.2022р, від 15.12.2023р., 26.07.2024р. Окрім того для активізації розслідування було подано скарги: 5 скарг до ГУНП у Львівській області, 4 скарги до Львівської обласної прокуратури, 2 скарги до Департаменту внутрішньої безпеки НПУ, 6 скарг до Пустомитівської окружної прокуратури, 7 скарг до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, скарга в офіс Генерального прокурора щодо зміни органу досудового розслідування, скаргу Уповноваженому ВРУ з прав людини. Жодних об`єктивних причин не розслідувати даної справи з 2022р. не вбачається і жодним з відповідачів у своїх відповідях на скарги не наведено таких обставин. При розслідуванні даного кримінального провадження позивачеві завдана моральна шкода в результаті порушення його прав, що викликали душевні страждання та переживання, необхідність захисту своїх інтересів та витрачання значного часу на ведення судових справ, а саме: внаслідок недотримання розумних строків розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 , внаслідок незаконного неодноразового закриття кримінального провадження, внаслідок відсутності ефективного способу правового захисту для розслідування провадження та притягнення до відповідальності осіб, які винні в прийняття незаконних рішень. Визначаючи розмір моральної шкоди позивач виходить з тривалості порушення його прав та відповідно вимушених понесених моральних переживань та страждань, тому просить компенсувати моральну шкоду у розмірі 1000 000,00грн.

Представником відповідача Львівської обласної прокуратури подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Вказав, що під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають такі обставини: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Позивач повинен обґрунтувати на надати належні докази на підтвердження факту заподіяння йому моральних та фізичних страждань, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі заявник оцінює заподіяну йому моральну шкоду та з чого він при цьому виходить. Також він повинен надати суду обґрунтований та у відповідності до вимог закону розрахунок суми, яку він просить стягнути. Однак позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому моральних страждань, причинно-наслідкового зв`язку між заподіянням моральних страждань і оціненою шкодою. Зазначає, що у позовній заяві позивачем наведено загальновживані вислови щодо значних душевних страждань. В якості додатків до позовної заяви, позивачем не долучено жодного доказу на підтвердження факту умисного невиконання судових рішень та цинічного та безвідповідального ставлення посадових осіб відповідача до своїх обов`язків. Позивачем не конкретизовано яким саме органом вчиненні протиправні дії, що ними завдано моральну шкоду, та в чому полягає їх протиправність. Розмір відшкодування, наведений у позовній заяві є необґрунтованим і безпідставним. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Представник відповідача Головного управління поліції у Львівській області подала відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Вказала, що важливою умовою для осіб, які звертаються до суду для відшкодування шкоди є наявність доказів. Доказами заподіяння моральної шкоди мають слугувати висновки психолого-психіатричної експертизи. Натомість, жодної експертизи на підтвердження отриманих позивачем фізичних чи душевних страждань не проводилося. У матеріалах справи не міститься жодних доказів, які підтверджують завдання позивачеві моральної шкоди в результаті порушення його прав, що викликали душевні страждання та переживання, необхідність захисту своїх інтересів та витрачання значного часу на ведення судових справ. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Вказує, що позивачем не надано доказів, які встановлюють, що йому було заподіяно фізичний біль та страждання, які він зазнав у зв`язку з тривалим досудовим розслідуванням і слідством. Розмір відшкодування шкоди повинен визначатись з урахуванням вимог розумності і справедливості. ГУНП у Львівській області вважає, що лише факт тривалого досудового розслідування виключає наявність підстав для стягнення моральної шкоди. Вказує, що у постанові ВС у справі № 757/33618/18-ц від 20.06.2023р. вказано, що наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. При встановленні в порядку судового контролю слідчим суддею протиправності дій чи бездіяльності слідчих органів для вирішення питання про відшкодування шкоди необхідним є доведення заподіяння такими діями (бездіяльністю) моральної шкоди та, відповідно, наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою. Факт оскарження позивачем дій (бездіяльності) рішень слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та задоволення або відмова у задоволенні цих скарг слідчим суддею не свідчить про протиправність дій відповідачів, завдання цим шкоди, а отже не є безумною підставою для її відшкодування. Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду. Щодо стягнення судових витрат та витрат у зв`язку з наданням позивачу правової допомоги у розмірі 15000,00 грн. вважає недоцільним враховуючи характер спору. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи Державної казначейської служби подано письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Казначейство, яке залучено до цієї справи в якості третьої особи не в змозі використати права учасника судового процесу, тому що згідно зі своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних відносин і не володіє будь- якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, і не несе відповідальності за протиправні дії чи бездіяльність інших юридичних осіб, а відшкодування шкоди, здійснюється з врахуванням норм Цивільного кодексу України. До компетенції Казначейства не входить представлення інтересів у судах інших державних органів влади України, у спірних правовідносинах. Казначейство не було учасником спірних правовідносин, прав та законних інтересів Позивача не порушувало та не володіє будь-яким відомостями щодо підстав та предмета позову, відтак не може надати суду будь-які докази, що стосуються справи. Разом з цим, слід враховувати позицію Великої палати Верховного Суду викладену у постанові від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц щодо необхідності залучення Казначейства чи його територіальних органів при розгляді судами даної категорії судових справ. Зокрема, Верховний Суд зазначає, що держава бере участь у справі як співвідповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Сам факт стягнення коштів з Державного бюджету України не може бути підставою для обов`язкового залучення до участі у справі Казначейства чи його територіального органу. В даному випадку Казначейство, виступає органом на який покладено виконання судових рішень по даній категорій справ. Щодо підстав та розміру відшкодування моральної шкоди зазначає, що деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Обов`язковою умовою для відшкодування шкоди, завданої посадовою чи службовою особою державного органу є визнання дій (бездіяльності) такої особи державного органу незаконними, тобто необхідна наявність процесуального документа (рішення суду, постанова вищестоящого органу тощо), який набрав законної сили та визначає такі дії саме незаконними. При цьому, заподіяння такої шкоди та причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою органу державної влади має довести позивач. Наведене узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року, справа № 920/715/17 Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому Відповідачами моральної шкоди. Позивач повинен обґрунтувати, та надати належні докази на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі заявник оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходив, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Також надати до суду обґрунтований розрахунок суми, яку Він просить стягнути. Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди Позивач обґрунтовує тим, що протиправними рішеннями, діями/бездіяльністю Відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, що підтверджуються відповідними судовими рішеннями за результатами оскарження їхніх дій/бездіяльності. Разом з цим, аналізуючи надані Позивачем докази у своїй сукупності з обставинами справи, можна прийти до висновку, що його доводи фактично зводяться до незгоди з діями Відповідачів при розслідуванні кримінального провадження. При цьому, скасування судом процесуальних рішень Відповідачів та задоволення скарг Позивача на дії/бездіяльність не є достатньою правовою підставою для відшкодування моральної шкоди. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вказує, що позивач у позовній заяві зазначає, що попередній розрахунок витрат на правову допомогу становить 15000,00 грн., проте такий до даної позовної заяви не долучено, а відтак відсутні підстави для задоволення цієї позовної вимоги. Із врахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача подано відповідь на відзиви відповідачів. Вказує, що позивач не отримав від діяльності відповідачів, які були уповноважені державою на виконання своїх функцій жодного результату. Навіть після подання позову, відповідачі не вжили заходів для завершення досудового розслідування справи, але хочуть уникнути від відповідальності за допущені ними порушення прав людини. Визначаючи розмір моральної шкоди суд повинен враховувати, що стягнення такої суми має призводити до відповідальності осіб, які виконуючи функції держави допустили протиправні порушення прав громадянина. Сам розмір моральної шкоди в 1 мільйон гривень на думку позивача та його представника не є завищений. Така сума є мінімально необхідною, щоб стягнувши її з правоохоронного органу такий відчув наслідок своїх протиправних дій. Позивачеві завдана моральна шкода в результаті порушення його прав, що викликали душевні страждання та переживання, необхідність захисту своїх інтересів та витрачання значного часу на ведення судових справ, а саме: внаслідок недотримання розумних строків розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 , внаслідок незаконного неодноразового закриття кримінального провадження, внаслідок відсутності ефективного способу правового захисту для розслідування кримінального провадження та притягнення винних осіб до відповідальності, внаслідок відсутності ефективного способу досягнути завершення кримінального провадження та притягнути до відповідальності осіб, які винні в прийнятті незаконних рішень. Вказує що у постанові ВС від 08.06.2022р. у справі № 686/4032/21, у постанові ВП ВС від 03.07.2019р. у справі № 750/1591/18-ц вказано, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується. Очевидно, що тривале не розслідування кримінального провадження також завдає особі моральної шкоди. Підставою для відповідальності держави в цьому позові є і те, що фактично нею не створено механізму, який повинен належним чином своєчасно та ефективно захищати потерпілого у кримінальному процесі. В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується. Тому вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Представником відповідача Львівської обласної прокуратури подано заперечення на відповідь на відзив. Вказав, що саме на позивача покладено обов`язок доказування, тобто позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок. Вказана позиція узгоджується з постановою ОП КСЦ ВС від 05.12.2022р. в справі № 214/7462/20. Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності, у разі доведеності такої належними та допустимими доказами. Сам факт закриття кримінального провадження в справі за відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення, подальше його скасування чи зобов`язання вчинити інші процесуальні дії не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. Вказана правова позиція висловлена в постановах Верховного суду у справах № 199/1478/17 від 30.01.2019р., № 454/1462/16 від 13.03.2019р, № 638/9692/17 від 23.01.2019р., № 686/10651/18 від 12.04.2019р., № 338/12193/16 від 13.03.2019р., № 638/1413/17 від 23.01.2019р. Покликання позивача на умисне недотримання розумних строків при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні не підтверджено жодними доказами, які б підтверджували настання негативних наслідків, зокрема, висновків експертиз щодо стану здоров`я. Крім цього у відповіді на відзив представник позивача зазначає, що розмір моральної шкоди в 1 мільйон гривень не є завищеним. Однак позивач повинен обґрунтувати та надати належні докази на підтвердження факту заподіяння йому моральних та фізичних страждань, повинен надати суду обґрунтований та у відповідності до вимог закону розрахунок суми, яку він просить стягнути. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Доказами заподіяння позивачу моральної шкоди мають слугувати висновок експертизи. Тому вважає позовні вимоги безпідставними.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав, викладених у позові та у відповіді на відзив. Закриття провадження у справі, згідно наданого прокурорм витягу з ЄРДР не означає, що позовні вимоги є необґрунтованими. Просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Львівської обласної прокуратури щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у відзиві та у запереченні на відповідь на відзив. Долучив витяг з ЄРДР від 26.02.2025 року, згідно якого кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України, закрито.

Представник відповідача Головного управління поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.08.2022р. скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність осіб відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР задоволено, зобов`язано службових осіб відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області внести відомості викладені в заяві ОСОБА_6 від 16.08.2022р. до ЄРДР згідно вимог ч.5 ст.214 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.11.2022р. скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 щодо не розгляду клопотання в межах кримінального провадження задоволено, зобов`язано слідчу слідчого відділу відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області розглянути клопотання адвоката Блонського М.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 від 10.11.2022р. про проведення слідчих дій у відповідності до вимог ч.2 ст.220 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2023р. скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо не розгляду скарги про неналежне розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків було задоволено. Зобов`язано прокурора Львівської області в порядку, передбаченого ст. 308 КПК України невідкладно розглянути скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 на недотримання розумних строків від 16.02.2023р.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.07.2023р. скаргу адвоката в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Пустомитівської окружної прокуратури щодо нерозгляду скарги про недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування в порядку ст. 308 КПК України задоволено, визнано протиправною бездіяльність керівника Пустомитівської окружної прокуратури щодо нерозгляду скарги адвоката в інтересах потерпілого ОСОБА_2 від 05.06.2023 щодо недотримання слідчим Відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НПУ у Львівській області та прокурором Пустомитівської окружної прокуратури розумних строків при досудовому розслідуванні кримінального провадження №000371 від 01.09.2022 та зобов`язано розглянути таку скаргу відповідно до вимог ст. 308 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.08.2023р. скаргу адвоката в інтересах ОСОБА_2 на рішення керівника Пустомитівської окружної прокуратури задоволено, постанову заступника керівника Пустомитівської окружної прокуратури від 09.06.2023 скасовано, зобов`язано керівника Пустомитівської окружної прокуратури надати прокурору Пустомитівської окружної прокуратури обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню №000371 від 01.09.2022 і невідкладно надати повідомлення адвокату Блонському М.А., який представляє інтереси ОСОБА_2 щодо прийнятого рішення.

Постановою слідчого відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 15.09.2023р. про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000371 від 01.09.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.10.2023р. скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 задоволено та скасовано постанову слідчого відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 15.09.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000371 від 01.09.2022р.

Постановою слідчого відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 15.12.2023р. про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000371 від 01.09.2022р., закрито за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.01.2024р. скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 задоволено та скасовано постанову слідчого відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 15.12.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000371 від 01.09.2022р.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.03.2024р. скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 на рішення заступника керівника Пустомитівської окружної прокуратури про відмову в задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування задоволено, скасовано постанову заступника керівника Пустомитівської окружної прокуратури від 22.02.2024, зобов`язано керівника Пустомитівської окружної прокуратури надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню №000371 від 01.09.2022 і невідкладно надати повідомлення заявнику щодо прийнятого рішення.

Постановою слідчого відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 20.06.2024р. про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000371 від 01.09.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.07.2024р. скаргу адвоката Блонського М.А. в інтересах ОСОБА_2 задоволено та скасовано постанову слідчого відділу поліції №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 20.06.2024р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000371 від 01.09.2022р.

30.09.2022р. представником позивача подано скаргу Прокурору Львівської області щодо неналежного розслідування кримінального провадження.

13.12.2022р. представником позивача подано скаргу Прокурору Львівської області щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

16.02.2023р. представником позивача подано скаргу Прокурору Львівської області щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

18.04.2023р. представником позивача подано скаргу Прокурору Львівської області щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

18.04.2023р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу до Офісу Генерального прокурора в якій просив в порядку ч.5 ст.36 КПК України розглянути скаргу та своєю постановою доручити здійснення досудового розслідування кримінального провадження іншому органу досудового розслідування.

25.05.2023р. представником позивача подано скаргу до ГУНП у Львівській області щодо неналежного розслідування кримінального провадження, в якому просив розглянути скаргу щодо недотримання слідчим розумних строків при досудовому розслідуванні кримінального провадження та вжити відповідних заходів для активізації досудового розслідування, оголошення підозри.

05.06.2023р. представником позивача подано скаргу до керівника Пустомитівської окружної прокуратури щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

21.06.2023р. представником позивача Блонським М.А. подано скаргу до Уповноваженого ВРУ з прав людини, Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_2 , які умисно порушуються ВП №3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області та Пустомитівською окружною прокуратурою в результаті чого особа не може захистити свої права, змушена буде звертатись до міжнародних інстанцій.

15.09.2023р. представником позивача подано скаргу Прокурору Львівської області щодо неналежного розслідування кримінального провадження.

13.11.2023р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу до ГУНП Львівській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого у кримінальному провадженні та т.в.о. заступника начальника слідчого управління ГУ НП у Львівській області.

11.12.2023р. представником позивача Блонським М.А. подано скаргу Керівнику Пустомитівської окружної прокуратури щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

16.12.2023р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу Прокурору Львівської області щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

11.12.2023р. представником позивача подано скаргу до керівника Пустомитівської окружної прокуратури щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

15.01.2024р. представником позивача подано скаргу до ГУНП у Львівській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого у кримінальному провадженні у зв`язку із винесенням постанови про закриття кримінального провадження, яка була скасована судом, а також щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності керівництво слідчого управління ГУ НП у Львівській області.

09.05.2024р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу Керівнику Пустомитівської окружної прокуратури щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

13.06.2024р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу до Львівського управління ДВБ НПУ та просив провести розслідування щодо неналежного досудового розслідування та ініціювати притягнення до відповідальності винних осіб.

18.03.2024р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу до Львівського управління ДВБ НПУ щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого у кримінальному провадженні щодо недотримання розумних строків.

09.05.2024р. . представником позивача подано скаргу до керівника Пустомитівської окружної прокуратури щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

13.06.2024р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу до керівника Пустомитівської окружної прокуратури щодо неналежного розслідування кримінального провадження та недотримання розумних строків.

26.08.2024р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу до Департаменту ВБ НПУ щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого у кримінальному провадженні та керівництво слідчого управління ГУ НП у Львівській області.

26.08.2024р. представником позивача ОСОБА_1 подано скаргу до ГУНП Львівській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого у кримінальному провадженні та керівництво слідчого управління ГУ НП у Львівській області.

Позивач звертався 13.11.2023р., 18.07.2023р., 25.08.2023р., 05.09.2023р., 15.01.2024р., 18.03.2024р, 26.08.2024р, до Кваліфікаційно- дисциплінарної комісії прокурорів щодо дисциплінарного проступку прокурорів.

17.10.2022р. Пустомитівською окружною прокуратурою надано відповідь на звернення від 30.09.2022р. представника потерпілого ОСОБА_2 та повідомлено, що вивченням окружною прокуратурою матеріалів кримінального провадження встановлено, що стан досудового розслідування потребує активізації, у зв`язку з чим процесуальним керівником надано слідчому письмові вказівки.

19.10.2022р. Львівським районним управлінням поліції № 2 повідомлено адвоката Блонського М.А. про розгляд листа щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

06.03.2023р. Пустомитівською окружною прокуратурою надано відповідь на звернення від 16.02.2023р. представника потерпілого ОСОБА_2 та повідомлено, що вивченням окружною прокуратурою матеріалів кримінального провадження встановлено, що стан досудового розслідування потребує активізації, у зв`язку з чим процесуальним керівником надано слідчому письмові вказівки з визначенням строку їх виконання, встановлено, що слідчим не вжито вичерпних заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин провадження. Аналогічну за змістом відповідь надано Пустомитівською окружною прокуратурою 24.04.2023р. на звернення від 18.04.2023р.

Листом від 16.05.2023р. Пустомитівською окружною прокуратурою повідомлено представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про розгляд звернення від 18.04.2023р., вказано, що прокурором надано слідчому письмові вказівки в порядку с.36 КПК з визначенням строку їх виконання. Повідомлено, що ухвалою слідчого судді від 10.05.20223р. відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність керівника Пустомитівської окружної прокуратури.

21.05.2023р. Львівською обласною прокуратурою надано відповідь представнику потерпілого ОСОБА_2 щодо розгляду скарги від 16.02.2023р.

09.06.2023р. Пустомитівською окружною прокуратурою надано відповідь на скаргу від 08.06.2023р. та повідомлено, що за результатами розгляду скарги заступником керівника Пустомитівської окружної прокуратури винесено постанову щодо дотримання розумних строків досудового розслідування.

09.06.2023р. заступником керівника Пустомитівської окружної прокуратури винесено постанову щодо дотримання розумних строків досудового розслідування, в якій постановлено: за матеріалами розгляду скарги представником потерпілого ОСОБА_2 про недотримання розумних строків у кримінальному провадженні за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в порядку ст..308 КПК України, на даний час підстав для надання прокурору у провадженні вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття рішення не вбачається.

Пустомитівською окружною прокуратурою повідомлено представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про розгляд його скарги від 05.06.2023р. про недотримання розумних строків.

28.07.2023р. Львівською обласною прокуратурою надано відповідь представнику потерпілого ОСОБА_2 щодо розгляду звернення від 21.06.2023р., яке надійшло із Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

07.08.2023р. Пустомитівською окружною прокуратурою повідомлено представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 що на виконання ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.08.2023р. керівником прокуратури надано письмові вказівки прокурору щодо строків вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

29.09.2023р. Пустомитівською окружною прокуратурою повідомлено про розгляд скарги від 15.09.2023р. та зазначено, що керівником прокуратури процесуальному прокурору було надано письмові вказівки, за наслідками чого останнім були виконані в повному обсязі та повідомлено, що 15.09.2023р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Листом від 11.10.2023р. Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області надано відповідь про розгляд звернення представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 від 15.09.2023р. з приводу стану досудового розслідування, недотримання розумних строків.

Листом від 08.12.2023р. Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області надано відповідь про розгляд звернення представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 від 15.01.2024р. з приводу неналежного стану досудового розслідування.

Листом від 09.02.2024р. Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області надано відповідь про розгляд звернення представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 від 15.01.2024р. з приводу неналежного стану досудового розслідування. Повідомлено, про проведення службового розслідування. Керівництво СВ ВП № 3 ЛРУП №2 зобов`язано організувати якісне та повне проведення досудового розслідування. Також повідомлено, що стан досудового розслідування в даному кримінальному провадженні вкотре заслухано на оперативній нараді, зобов`язано організувати якісне та повне проведення досудового розслідування. Проінформували, що за порушення службової дисципліни, що виразилось в недотриманні вимог чинного законодавства, зокрема вимог КПК України, а також прийняття передчасного рішення про закриття у кримінальному провадженні, дисциплінарною комісією прийнято рішення до слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани, а заступнику начальника ВП в частині незабезпечення належного контролю за роботою підлеглого працівника, обмежитись раніше накладеним дисциплінарним стягненням суворою доганою.

22.02.2024р. Пустомитівською окружною прокуратурою надано відповідь на скаргу від 20.04.2024р. та повідомлено, що за результатами розгляду скарги заступником керівника Пустомитівської окружної прокуратури винесено постанову щодо дотримання розумних строків досудового розслідування.

22.02.2024р. заступником керівника Пустомитівської окружної прокуратури винесено постанову щодо дотримання розумних строків досудового розслідування, в якій постановлено: за матеріалами розгляду скарги представником потерпілого ОСОБА_2 про недотримання розумних строків у кримінальному провадженні за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в порядку ст..308 КПК України, підстави для надання прокурору вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття рішення, на даний час, відсутні. У задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_2 про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування відмовлено.

Листом від 21.03.2024р. Пустомитівською окружною прокуратурою повідомлено представника потерпілого ОСОБА_2 , що на виконання ухвали слідчого судді керівником прокуратури 20.03.2024. відповідно до ст..308 КПК України надано письмові вказівки прокурору зі строком виконання до 01.05.2024р.

Листом від 09.04 ЛРУП №2 повідомлено представника потерпілого ОСОБА_2 , про розгляд скарги та про продовження досудового розслідування та проведення необхідних слідчих дій.

Листом від 17.05.2024р. Пустомитівською окружною прокуратурою надано відповідь представнику потерпілого ОСОБА_2 на скаргу щодо неналежного розслідування кримінального провадження від 15.05.2024р. та повідомлено, що керівником прокуратури 16.05.2024р. відповідно до ст..308 КПК України надано письмові вказівки прокурору ОСОБА_7 зі строком виконання до 31.05.20224р.

Листом від 16.07.2024р. Пустомитівською окружною прокуратурою надано відповідь представнику потерпілого ОСОБА_2 на звернення від 13.06.2024р. та повідомлено про закриття кримінального провадження на підставі постанови від 20.06.2024р.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 26.02.2025 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 000371 від 01.09.2022р. за ч. 1 ст. 382 КК України, закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

За частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач в цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Наявність зазначених вище обставин згідно частини третьої статті 12 ЦПК України підлягає доказуванню позивачем.

Положеннями статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2022 року в справі № 686/5244/21 (провадження № 61-14316 св 21) зазначено, що: «правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. За змістом статей 1173, 1174 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги.

Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Розумність тривалості провадження повинна визначатись у контексті відповідних обставин справи та з огляду на критерії, передбачені прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема складність справи, поведінку заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (див. mutatis mutandis $ 67 рішення Європейського суду з прав людини від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v France); $ 35 рішення Європейського суду з прав людини від 27 червня 1997 року у справі «Філіс проти Греції» (№ 2, Philis v. Greece), заява № 19773/92). Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає надання спеціального засобу правового захисту від надмірної тривалості провадження; достатніми можуть бути загальні конституційні та судові позови, наприклад, про встановлення позадоговірної відповідальності з боку держави.

Надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо.

У постанові від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позивач може претендувати на компенсацію за шкоду, спричинену надмірною тривалістю кримінального провадження, якщо доведе факт надмірної тривалості досудового розслідування і те, що тим самим йому було завдано матеріальної чи моральної шкоди, та обґрунтує її розмір.

Питання щодо відшкодування шкоди, завданої особі надмірною тривалістю досудового розслідування кримінального провадження, були досліджені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 362/15/16 (провадження № 61-5805св20), від 21 липня 2021 року в справі № 646/7015/19 (провадження № 61-1452св21), від 01 грудня 2021 року в справі № 308/14232/18 (провадження № 61-10961св20), від 23 лютого 2022 року в справі № 646/5368/19 (провадження № 61-15330св21).

Враховуючи встановлені в даній справі обставини суд констатує надмірну тривалість досудового розслідування, більше двох років з моменту реєстрації кримінального провадження в ЄРДР та до моменту подання позову до суду, активну позицію позивача який неодноразово звертався із відповідними заявами до відповідачів з проханням проведенням усіх необхідних слідчих дій у розумні строки та завершення досудового розслідування, що вплинуло на його звичайний спосіб життя, завдавши моральних страждань.

Щодо розміру шкоди суд враховує правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного суду від 15.12.2020р у справі № 752/17832/14-ц розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи встановлені обставинами із врахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд стягує із відповідачів Львівської обласної прокуратури та Головного управління національної поліції у Львівській області в дохід держави судовий збір у розмірі 5 000, 00 грн., з кожного.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 ,- задоволити частково.

Стягнути з держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 20 000, 00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Львівської обласної прокуратури в дохід держави судовий збір у розмірі 5 000, 00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн.

Стягнути з Головного Управління національної поліції у Львівській області в дохід держави судовий збір у розмірі 5 000, 00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : Львівська обласна прокуратура, , м. Львів, пр.. Шевченка, 17/19.

Відповідач : Головне Управління національної поліції у Львівській області, , м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3.

Третя особа : Державна казначейська служба України, , м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Повний текст судового рішення складено 17.03.2025 року (03.03.2025-07.03.2025 року суддя брала участь у підготовці суддів, 10.03.2025-14.03.2025 року суддя перебувала у відрядженні).

СуддяН. Б. Добош