Справа № 314/4319/24
Провадження № 2/314/298/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в особі головуючого судді Кіяшко В.О., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 314/4319/24, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 26112,00 грн.

Ухвалою судді від 29.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15.01.2025 від представника позивача Степанчука О.А. надійшла заява, у якій останній зазначив, що заборгованість погашена відповідачем у повному обсязі, просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та повернути суму судового збору сплаченого при зверненні до суду у розмірі 3028,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та зміст заяви про закриття провадження у справі, суд доходить такого висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що: "предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постанові від 20.09.2023 у справі № 345/5459/21, з огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26.06.2019 у справі №13/51-04, провадження № 12-67гс19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.05.2020 у справі №686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 у справі № 750/1658/20, провадження №61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення».

Тому, враховуючи вищевикладене, а також враховуючи той факт, що заборгованість відповідачем сплачена, про що вказав позивач у письмовій заяві, що в даному випадку дає суду підстави вважати, що на час розгляду справи відсутній предмет спору, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.2ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях; у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Таким чином, враховуючи підставу закриття провадження у справі - п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, тобто відсутній предмет спору, при цьому п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" не містить такої підстави як виключного випадку не повернення сплаченого судового збору, а відтак наявні підстави для повернення сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду із вказаним позовом, що підтверджується платіжною інструкцією №87426 від 15.11.2024 року, в повному розмірі.

Керуючись ст. ст. п.2 ч.1 ст. 255, 260-261 ЦПК України, суд ,-

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн, згідно платіжної інструкції № 69328 від 20.05.2024 , сплачений до ГУК у Зап.обл/ТГ м.Вільнянськ/22030101, код 37941997 на суму 344,00 грн., та згідно платіжної інструкції № 226 від 22.12.2023, сплачений до ГУК у Зап.обл/ТГ м.Вільнянськ/22030101, код 37941997 на суму 2684,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.О.Кіяшко

24.02.2025