Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7363/24
Провадження №2/552/360/25
РІШЕННЯ

іменем україни

14.03.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

представник позивача Балюх Євген Олександрович,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В позовній заяві посилався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 03.03.2024 укладено Кредитний договір №03.03.2024-100001502. Відповідно до договору позичальнику надано кредит у розмірі 13000,00 грн. строком на 42 дні. Дата повернення (виплати) кредиту - 13.04.2024.

Кредитний договір (оферти) № 03.03.2024-100001502 від 03.03.2024 р. було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 19.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 .

Сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника продовжити строк, на який надається кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного додаткового договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору в наступній редакції:

строк, на який надається кредит 59 днів з дати його надання;

дата повернення (виплати) кредиту - 30.04.2024;

сума кредиту сплачується 3 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 5599 грн. 50 коп., 2 платіж у розмірі 5599 грн. 50 коп., 3 платіж у розмірі 5599 грн. 53 коп.,

цей договір діє протягом одного року(ів)

Але відповідач належним чином свої зобов`язання не виконала, кошти позивачу не повернула. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 18460,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становила 13000,00 та 5460,00,00 грн. - по процентах.

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18460,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2024 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила (а.с. 42-43).

У відзиві посилалась на те, що позивачем в позовній заяві не надано пояснень щодо суми заборгованості за договором про відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, а саме не надано пояснення щодо нарахування заборгованості при тому, що сума наданих коштів складала 18460,00 грн. Заявлені до стягнення суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку. Розмір заборгованості не підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений працівниками ТОВ «Споживчий центр» є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Договір про надання кредиту має укладатися у письмовій формі.

Крім того, позивачем було нараховано банківську комісію у розмірі 1950 грн., що ж незаконним та суперечить практиці Верховного Суду.

Тому відповідач просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач ТОВ «Споживчий центр» надав відповідь на відзив, у якій не погодився з доводами, викладеними відповідачем у відзиві (а.с. 50-52).

Зазначив, що кредитний договір сторонами укладено у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 03.03.2024 р.; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 03.03.2024-100001502 (кредитної лінії) від 03.03.2024 р.; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №03.03.2024- 100001502(кредитної лінії) від 03.03.2024 р.

Таким чином, було укладено Кредитний договір №03.03.2024-100001502 від 03.03.2024 р. у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової.

Відповідач заперечує вірність розрахунку спірної заборгованості, проте не зробив власного, а відтак вести мову предметно про конкретні суми не доводиться. Позивач додає Картку субконто з детальним розрахунком заборгованості, яка є належним та допустимим доказом.

Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Квитанцією від 03.03.2024 р., яка є первинним бухгалтерським документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а відтак належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу.

У п. 9 Заявки кредитного договору №03.03.2024-100001502 (кредитної лінії) зазначено: "Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 15% від суми Кредиту та дорівнює 1950 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту".

Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу.

З посиланням на вказані обставини позивач просив позов задовольнити (а.с. 50-52).

Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами суду не подавалися.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В тексті позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 03.03.2024 укладено Кредитний договір №03.03.2024-100001502 шляхом отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 03.03.2024 р. та подання відповідачем Заявки кредитного договору № 03.03.2024-100001502 (кредитної лінії) від 03.03.2024 р.; надсилання відповідачем відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №03.03.2024- 100001502(кредитної лінії) від 03.03.2024 р.

Укладення договору в електронній формі в повній мірі відповідає вимогам ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України

На підставі викладеного судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини з Кредитного договору №03.03.2024-100001502 від 03.03.2024.

Відповідно до умов Кредитного договору №03.03.2024-100001502 від 03.03.2024 та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 13000,00 грн., що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 03.03.2024.

Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №03.03.2024-100001502 від 03.03.2024 утворилася заборгованість у розмірі 18460,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становила 13000,00 грн., 5460,00,00 грн. - по процентах. При цьому проценти нараховано за період з 03 березня 2024 року по 30 квітня 2024 року.

Відповідно до умов Договору та Заявки з врахуванням внесених до договору змін позичальнику надано кредит у розмірі 13000,00 грн. строком на 59 днів.

Згідно погоджених сторонами умов кредитного договору процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18460,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 13000,00 грн., по процентах 5460,00,00 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно п. 10.1 Договору цей Договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. цей договір діє протягом одного року.

ОСОБА_1 03.03.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, Інформаційне повідомлення позичальника, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 13000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала кредит у визначений договором строк не повернула.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №03.03.2024-100001502 від 03.03.2024 у розмірі 18460 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., а всього стягнути 20882 грн. 40 коп. (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ,

відповідач - ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення виготовлено 14 березня 2025 року.

Головуючий О.А. Самсонова