УХВАЛА

19 березня 2025 року

м. Київ

справа № 760/13678/21

провадження № 61-9389св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Транспортні системи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія Обрій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Голіщева Володимира Юрійовича, на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року,

та касаційними скаргами ОСОБА_4 , на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання майнових прав на об`єкт інвестування - на квартиру за проектним АДРЕСА_1 , на підставі договору № 3,12/102 від 01 лютого 2018 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав щодо спірного нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 та зареєстрована в рівних частках на праві власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накладено арешт на спірне майно, зареєстроване на праві власності на ім`я ОСОБА_4 , а саме на: квартиру АДРЕСА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвали суду першої інстанції від 03 жовтня 2023 року та від 08 листопада 2023 року залишено без змін.

У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Голіщева В. Ю., на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року.

Не погодившись з ухвалами суду першої інстанції від 03 жовтня 2023 року та від 08 листопада 2023 року, ОСОБА_4 , як особа, яка не брала участі в справі, звернувся з апеляційними скаргами.

Постановами Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року апеляційній скарги ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року та від 08 листопада 2023 року залишено без змін.

У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_4 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, оскільки суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, застосував заходи забезпечення позову щодо майна, яке не є предметом позову та яке належить особі, яка не бере участі в розгляді справи та особі, яка не є відповідачем, що свідчить про неспівмірність заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам та суперечить висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 21 серпня 21 серпня 2018 року у справі № 755/19453/17 та від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20; застосовано захід забезпечення позову у справі, рішення у якій не підлягає примусовому виконанню; всупереч пункту 5 частині першій статті 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову не вказано ціни позову, про забезпечення якого просила позивачка; суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, всупереч статті 156 ЦПК України та висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 травня 2021 року у справі № 464/5457/21, незаконно застосував нові заходи забезпечення позову, замість заміни існуючих

У касаційних скаргах ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, оскільки суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, застосував заходи забезпечення позову щодо майна, яке не є предметом позову та яке належить ОСОБА_4 , який не брав участі в розгляді справи; застосовано захід забезпечення позову у справі, рішення у якій не підлягає примусовому виконанню; всупереч пункту 5 частині першій статті 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову не вказано ціни позову, про забезпечення якого просила позивачка; суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, всупереч статті 156 ЦПК України незаконно застосував нові заходи забезпечення позову, замість заміни існуючих, адже в справі до відкриття провадження в справі суд вже застосував заходи забезпечення позову; суд апеляційної інстанції вказав, що ОСОБА_4 залучено до участі в справі на підставі ухвали місцевого суду від 07 травня 2024 року, водночас вказане не відповідає дійсності, оскільки така ухвала відсутня в матеріалах справи та не оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Транспортні системи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія Обрій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання майнових прав на об`єкт інвестування призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян