УХВАЛА

18 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 756/6153/22

провадження № 61-15361ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання недійсним договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги

та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Данич О. Ф., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просила:

- визнати недійсним договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладений 26 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений 26 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня

2024 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

19 листопада 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу

на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року

та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у цій справі,

у якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва

від 21 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема запропоновано надати докази сплати судового збору в розмірі

3 969,60 грн.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги

без руху заявницею надано докази сплати судового збору в розмірі 3 969,60 грн.

Таким чином, недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 усунуто.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду

від 23 жовтня 2024 року заявниця вказує неправильне застосування судами

першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі

№ 758/3453/16-ц та постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі

№ 465/646/11, від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім того, у прохальній частині касаційної скарги заявниця просить зупинити дію рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року

та постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання

про зупинення дії рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року, оскільки заявником не обґрунтовано та не наведено правових підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень, якими відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 756/6153/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсним договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення

дії рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року

та постанови Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська