Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1075/24
Провадження № 2/506/44/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2025 року селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно.

Ухвалою від 11.10.2024 року позовна заява була залишена без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви та отримання даних про місце реєстрації відповідача 18 листопада 2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

12 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 18 січня 2013 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району Одеської області. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ОД №010055 від 19 серпня 2004 року, виданого Красноокнянським районним відділом земельних ресурсів, відповідачу належала земельна ділянка площею 3,65 га, кадастровий номер :01:001:0420, яка розташована на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На думку позивача, під час підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки між позивачем та відповідачем, як покупцем та продавцем, було досягнуто згоди відносно усіх істотних умов щодо купівлі-продажу вказаного майна з дотриманням вимог чинного законодавства. З тими умовами погодились і позивач, і відповідач та фактично з того часу позивач користується цією ділянкою. Продаж вищевказаної земельної ділянки відбувся за обумовленою сторонами вартістю у розмірі 50000,00 грн. Кошти за продане майно були отримані відповідачем у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в день підписання договору, про що відповідач надав позивачу розписку, та, на думку позивача, відбулось повне виконання договору. На підтвердження свого наміру продати дану земельну ділянку відповідач передав позивачу оригінал державного акту на право приватної власності на землю, копії свого паспорту ідентифікаційного коду та зобов`язався у найближчий час приїхати в смт Красні Окни для нотаріального укладення договору купівлі-продажу. Однак відповідач ухилявся від посвідчення договору, в телефонному режимі постійно шукав неіснуючі причини: погане самопочуття, пандемія, робота, а останнім часом взагалі не виходить на зв`язок. На думку позивача, хоча вона та відповідач не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу спірного майна, але домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами (договір купівлі-продажу майна, розписка), що свідчить про повне виконання договору сторонами, але відбулась втрата можливості нотаріально посвідчити такий договір через навмисні ухиляння відповідача. Такі дії відповідача як продавця порушують права позивача, через що позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності земельної ділянки, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2013 року, у позасудовому порядку. Тому позивач просила позов задовольнити, визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_1 придбала земельну ділянку площею 3,65 га, кадастровий номер :01:001:0420 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району (на теперішній час Подільського району) Одеської області. Крім того, позивач просила суд визнати за нею - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Красноокнянським РВУМВС України в Одеській області 05.08.1996р., місце реєстрації: Одеська область, Подільський район, с. Новосеменівка) право власності на земельну ділянку площею 3,65 га, кадастровий номер :01:001:0420, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району (на теперішній час Подільського району) Одеської області.

Від відповідача не надходило відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 12.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, посилаючись на вищевказані обставини, та доповнила, що вона на підставі довіреності уклала від імені ОСОБА_2 з ТОВ «Маяк» у 2014 році договір оренди земельну ділянку на 10 років , а після закінчення договору оренди земельної ділянки позивач сама її обробляє.

Відповідачу ОСОБА_2 неодноразово направлялися судові повістки про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду поверталися конверти з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.57, 67,75 /.

При цьому, ч.1 ст.131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про місце, день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд визнає причини неявки відповідача ОСОБА_2 в судове засідання неповажними і тому справа розглянута у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,65 га, кадастровий номер :01:001:0420 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району (на теперішній час Подільського району) Одеської області, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №010055 від 30.06.2004 року /а.с.13/.

Згідно копії розписки, оформленої в м. Котовськ Одеської області від 18.01.2013 року ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50000,00 грн.( п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), які є повним розрахунком за продану земельну ділянку площею 3,65 га, :01:001:0420. Претензій один до одного, а також до якості та кількості грошових коштів сторони не мають. Дана розписка оформлена у присутності свідків, підписана продавцем- ОСОБА_2 , покупцем ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 /а.с.14/.

Згідно копії договору купівлі-продажу, укладеного в смт Красні Окни Одеської області 18.01.2013 року у простій письмовій формі , продавець- ОСОБА_2 продав покупцю - ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,65 га, кадастровий номер :01:001:0420, яка розташована на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за домовленістю сторін у розмірі 50000,00 грн( п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ. Сторони підтвердили факт повного розрахунку./а.с.15/.

При цьому ,відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0420 становить 162857,21 грн./а.с.37/.

Як вбачається з відповіді №1046109 від 20.01.2025 року ,з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 02.10.2014 року щодо належної ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0420, між ОСОБА_2 та ТОВ "Маяк" укладено договір оренди строком на 10 років./а.с.66/.

Відповідно до копії договору оренди землі від 01.10.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Маяк" укладено договір оренди, строком на 10 років, належної ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0420./а.с.71-72/.

Із відповіді ТОВ «Маяк» від 12.02.2025 року вбачається , що 01.10.2024 року ТОВ «Маяк» уклало договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0420, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту ОД №010055 від 19.08.2004 року терміном на 10 років. Представником інтересів ОСОБА_2 при підписанні договору виступала гр. ОСОБА_1 , яка надала нотаріальну довіреність від ОСОБА_2 . Дана довіреність була видана 25.04.2014 року нотаріусом міста Павлово Нижегородської області російської федерації Дорошенко Т.Ю., зареєстрована за №2Д-287. Після спливу терміну оренди 01.10.2024 року ТОВ «Маяк» не змогло скористатись правом на першочергове продовження договору оренди земельної ділянки, так як орендодавець ОСОБА_2 , як зазначено в виданій ним довіреності, проживає на території російської федерації і надіслати йому пропозицію щодо продовження договору не представляється можливим. На даний час ТОВ «Маяк» дану земельну ділянку не обробляє./а.с.70/.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.ч. 1 і 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Так, позивач посилається на те ,що 18 січня 2013 року між сторонами у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, який нотаріально не посвідчено. За умовами договору відповідач отримав 50000,00 грн. від позивача, і продав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,65 га., за кадастровим номером :01:001:0420, яка розташована на території Маяківської сільської ради Красноокнянського району (на теперішній час Подільського району) Одеської області, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №010055 від 30.06.2004 року.

Разом з тим, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Так ,на момент укладення між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки - 18 січня 2013 року, відповідно до п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (в редакції на стан виникнення спірних правовідносин), до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається :

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,

земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом

відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Таким чином, на час укладення договору діяв мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення.

Суд зауважує , що згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним.

Крім того, відповідно до ст.132 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), угоди про перехід права власності на земельні ділянки

укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Угоди повинні містити:

а) назву сторін (прізвище, ім`я та по батькові громадянина, назва юридичної особи);

б) вид угоди;

в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо);

г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку;

ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки;

д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо);

е) договірну ціну;

є) права та обов`язки сторін;

ж) кадастровий номер земельної ділянки;

з) момент переходу права власності на земельну ділянку.

Крім того, угоди про перехід права власності на земельну ділянку підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Вочевидь , вищеозначений договір не відповідає вказаним вимогам.

Окрім того, матеріали справи свідчать про взаємовиключні обставини.

Так, позивач стверджує, що 18 січня 2013 року до неї у зв`язку із повним виконанням договору сторонами перейшло право власності на вказану земельну ділянку.

Натомість 01.10.2024 року ТОВ «Маяк» уклало договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0420, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту ОД №010055 від 19.08.2004 року терміном на 10 років. При цьому представником інтересів ОСОБА_2 при підписанні договору на підставі нотаріально посвідченої довіреності, виданої 25.04.2014 року нотаріусом міста Павлово Нижегородської області російської федерації виступала саме позивач ОСОБА_1 , що свідчить про розуміння позивачем відсутності правових наслідків вищезазначеного так званого договору купівлі - продажу земельної ділянки.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки оспорюваний договір суперечить вимогам закону, який діяв на час укладання договору купівлі - продажу земельної ділянки, не відповідав формі укладення такого виду договорів та не був спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 березня 2025 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко