Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5299/24
Провадження №: 2/332/319/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі судового засідання Паніній Л.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

встановив:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19.10.2020 по справі №332/1511/20, яке набрало законної сили 29.12.2020 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 13673,56грн та судового збору в розмірі 840,80 гривень, а загалом 14 514,36 гривень. До моменту відкриття виконавчого провадження боржником добровільно сплачено 6735 грн.19.01.2021 Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжя відкрито ВП 64113820 по стягненню заборгованості та судового збору в цій сумі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Позивач звернувся до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Державним виконавцем 15.01.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №64113820 у зв`язку з фактичним виконанням рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19.10.2020 в повному обсязі.

Посилаючись на те, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, отже виникнення грошового зобов`язання мало початок з наступного дня після набрання законної сили рішення суду по справі №332/1511/20 та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі, позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь 2 963,21 грн інфляційних збитків; 544,83 грн- 3% річних, а всього - 3 508,04 грн, та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.

Ухвалою суду від 18.03.2025 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи з їх належності та допустимості, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Рішенням (заочним) Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року у цивільній справі ЄУН 332/1511/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 13673,56 грн та 840,80 грн судового збору.

19.01.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64113820, копії якої надіслано стягувачу та боржнику разом із викликом державного виконавця.

До моменту відкриття виконавчого провадження боржником добровільно сплачено: 08.09.2020 - 2245,00грн (платіжна інструкція №28335529); 16.10.2020 - 2245,00грн (платіжна інструкція №28979315); 05.11.2020 - 2245,00грн (платіжна інструкція №29304058).

Під час виконання ВП №64113820 з боржника стягнуто: 26.08.2021 - 297,90 грн (платіжна інструкція №8910); 11.11.2021 - 454,55грн (платіжна інструкція №12197).

14.07.2022 Заводським відділом державної виконавчої у місті Запоріжжя по ВП 64113820 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

17.08.2022 Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжя відкрито ВП 69664683 по стягненню заборгованості та судового збору з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Під час ВП №69664683 з боржника стягнуто: 30.03.2023 - 2700,00 грн (платіжна інструкція №954); 20.04.2023 - 1800,00грн (платіжна інструкція №1267), 28.07.2023 - 823,81грн (платіжна інструкція №6351); 22.01.2024 - 1703,10 грн (платіжна інструкція №1285).

15.01.2024 року Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі по ВП 69664683 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку із повним фактичним виконанням рішення.

Згідно з відповіддю, наданою начальником Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кириченку О.М., підчас примусового виконання, виконавчого документа, було стягнуто з боржника заборгованість та перераховано на користь стягувача згідно платіжних інструкцій: 2245,00 грн. 08.09.2020, №28335529; 2245,00 грн. 16.10.2020, №28979315; 2245,00 грн. 05.11.2020, №29304058; 297,90 грн. 26.08.2021, №8910; 454,55 грн. 11.11.2021,№12197; 2 700,00 грн, 30.03.2023,№954; 1 800,00 грн. 20.04.2023,№1267; 823,81 грн. 28.07.2023,№6351; 1 703,10. грн. 22.01.2024,№1285.

Таким чином, остання проплата відбулась 22.01.2024, згідно з платіжною інструкцією №1285.

Враховуючи викладене, рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року по справі №332/1511/20 не виконувалося з 30.12.2020 по 22.01.2024 року.

Частиною першою статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Як унормовано частиною п`ятою статті 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Позивачем заявлено про стягнення з ОСОБА_2 2963,21 грн інфляційних збитків та 544,83 грн 3% річних, на загальну суму 3508,04 грн.

Розрахунок позивача щодо розміру інфляційних втрат та трьох процентів річних перевірений судом, відповідає нормам ЦК України та ЦПК України, та ніким по справі не оспорюється.

Відповідач власного розрахунку до суду не наддав, наданий позивачем розрахунок належними доказами не спростував.

В силу ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В порядку ч.ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому судовий збір у сумі 1211,20 грн, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 2963,21 гривень, 3 % річних в розмірі 544,83 гривень, а всього - 3508,04 гривень (три тисячі п`ятсот вісім гривень 04 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Повний текст рішення суду складено 18 березня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнкопп НОМЕР_2 .

Суддя: О.М.Погрібна