Справа № 331/7161/24
Провадження № 2/331/748/2025
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Коростельової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою
ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня, 14/1, м. Москва) про відшкодування моральної шкоди,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, вказує, що вона з 14 листопада 2002 року зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
24 лютого 2022 року сталося повномасштабне військове вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України, наслідком чого 28 лютого 2022 року місто Бердянськ було окуповано.
В період з 28 лютого 2022 року по 28 липня 2022 року вона проживала в місті Бердянськ, який був тимчасово окупований Російською Федерацією. З цього часу позивач втратила своє звичне спокійне життя.
РФ були захоплені адміністративні будівлі, що призвело до безвладдя в регіоні. Була присутня ідеологічна проросійська діяльність, спрямована на формування у жителів міста негативних поглядів та уявлень про Україну, яка розповсюджувалась через різні медійні ресурси. Так званою «новою владою» були заборонені будь-які прояви української ідентичності, що виявлялось у забороні державної мови, символіки тощо.
Позивач є свідком як російська військова техніка була застосована для обстрілів кварталів міста та українських військовослужбовців. Вказане призвело до появи жертв серед цивільного населення. Разом з бойовими діями в місті суттєво погіршилась гуманітарна ситуація, транспортне сполучення фактично припинилося, заробітні плати та соціальні виплати затримувалися, зменшилась кількість робочих місць.
В місті була зосереджена військова техніка, виставлені блокпости, представники окупаційних збройних сил РФ утримували цивільне населення в страху, проводили огляди та обшуки помешкань, в т.ч. і в житлі позивачки, постійно на вулиці змушували надавати для перевірки документи.
Все вищевказане безпосередньо вплинуло на життя позивачки. Як наслідок, задля уникнення масових порушень прав людини, вона покинула окуповану РФ територію та переселилася до спочатку села Бабин Чернівецького району Чернівецької області. Потім позивач разом з донькою вимушена була виїхати за кордон, спочатку в Чехію, а потім в США.
Після переїзду їй довелося пристосовуватися до іншої країни,нових життєвих умов, відновлювати прийнятний для себе рівень життя.
Вона була позбавлена звичного ритму життя, спілкування з близькими та друзями, а також можливості на повернення додому, налагодженого побуту.
Умови, в яких зараз проживає позивач, не дають можливості налагодити звичний спосіб життя. Усе до чого вона прагнула раніше тепер є неможливим, оскільки стало питання фінансів, що позначилися на моральному та фізичному стані. Втративши можливість проживати на рідній землі, можливість спілкуватися з близькими людьми вона відчуває розчарування, безсилля та безпорадність, що завдає їй моральної шкоди.
Внаслідок окупації міста Бердянськ Запорізької області позивач зазнала моральних страждань, які полягають в психологічному стражданні через неможливість проживати на території, де вона народилась та законно мешкала, відчутті страху та безпорадності, через змушене переселення, у зв`язку з окупацію та обстрілами цієї частини України збройними силами Російської Федерації.
Вважає, що враховуючи обставини справи, характер та обсяг страждання, яких позивач зазнала, множинний характер порушень конституційних прав, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у житті, час та зусилля, необхідні для можливості відновлення попереднього стану вважає справедливою сумою компенсації моральних страждань є 500000,00 грн.
Позивач просить стягнути з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 500000 ( п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву .
Відзив від відповідача до суду не надходив.
20.01.2025 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя справу призначено до розгляду.
У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на задоволенні позову наполягає.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Бабин Застивнівського району Чернівецької області є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 17.11.2001 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 20.01.2025 року ОСОБА_1 24.10.2022 року перетнула пункт пропуску Чоп (Тиса).
ОСОБА_1 з 10.11.2022 року перебуває на території США, що підтверджується довідкою Митної та прикордонної служби США.
З 2014 року Російська Федерація здійснює збройну агресію проти України.
24 лютого 2022 року розпочалося та триває повномасштабне вторгнення збройних сил держави-агресора на суверенну територію України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Загальновідомо (тобто таке, що не потребує доказування ч. 3 ст. 82 ЦПК України), що російська федерація, яка здійснює збройну агресію проти України, зухвало відкидає визнання будь-якої відповідальності за свою протиправну діяльність в Україні.
02 березня 2022 року збройну агресію РФ проти України у резолюції ES-11/1 «Агресія проти України» визнала Генеральна Асамблея ООН. Вона вимагає від рф негайного припинення застосування сили проти України, утримання від погроз чи застосування сили проти будь-якої держави ООН, повного та безумовного виведення збройних сил з території України у межах її міжнародно-визнаних кордонів, а також забезпечення повного захисту цивільних осіб, включаючи гуманітарний персонал, журналістів та осіб, які перебувають у вразливому становищі, у тому числі жінок і дітей.27 квітня 2022 року Парламентська Асамблея Ради Європи ухвалила резолюцію «Наслідки продовження агресії російської федерації проти України: роль і відповідь Ради Європи» № 2433. Визнала, що агресія рф проти України є безпрецедентним актом як сама по собі, так і за її далекосяжними наслідками, бо провокує найважчу гуманітарну кризу в Європі з найбільшою кількістю жертв, наймасштабнішим внутрішнім і зовнішнім переміщенням населення з часів Другої світової війни.
14 квітня 2022 року Верховна Рада України визнала дії, вчинені збройними силами РФ та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу (пункт 1 Заяви Верховної Ради України «Про вчинення російською федерацією геноциду в Україні», схваленої постановою Верховної Ради України № 2188-IX).
Вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави України, що закріплено у Статуті ООН.
Звернення позивача до українського суду слід вважати єдиним розумно доступним засобом захисту права, позбавлення якого означало б позбавлення такого права взагалі, тобто заперечувало б саму сутність такого права.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.
До зобов`язань, що виникають з дії однієї сторони, з урахуванням статей 49-51 цього Закону, застосовується право держави, у якій мала місце така дія (стаття 48 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є, зокрема, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Завдання моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч. 3 ст.23 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Тлумачення ст. 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».
Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації (коли розмір компенсації не визначений законом).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
У позовній заяві, позивач зазначає, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, розв`язання і ведення агресивної війни вона зазнала душевних страждань, які полягають в психологічному стражданні через неможливість проживати на території, де вона народилась та мешкала, відчутті страху та безпорадності, у зв`язку з окупацію та обстрілами цієї частини України збройними силами Російської Федерації вона була вимушена виїхати з міста Бердянськ Запорізької області.
Керуючись вказаними нормами права, а також встановивши порушення прав позивача на життя, свободу пересування, триваючий характер дій держави-агресора, характер вимушених змін у житті позивача, глибини душевних страждань, впливу збройної агресії Російської Федерації проти України на нормальні життєві зв`язки позивача, необхідність застосування додаткових зусиль для організації позивачем свого життя, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є доведеними та обґрунтованими.
Виходячи із засад співмірності, розумності та справедливості, суд вважає з РФ на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 500 000,00 грн., як необхідна й достатня сатисфакція для позивача завданою агресивними діями Російської Федерації.
Керуючись ст.ст. 16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з держави Російської Федерації на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду в розмірі 500000 ( п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з держави Російської Федерації на користь держави Україна судовий збір у розмірі 5000,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя Неоніла ФІСУН