Справа № 317/1042/25
Провадження № 2/317/785/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі

секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

До початку розгляду справи по суті до Запорізького районного суду Запорізької області області 18 березня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заяви до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просить прийняти зустрічний позов до спільного розгляду та об`єднати в одне провадження.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузнецова П.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, зустрічний позов, суд приходить до висновку, що в прийнятті зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не взаємопов`язані з первісним позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, оскільки за змістом вищенаведеної правової норми вимоги первісного і зустрічного позовів мають бути взаємовиключними, тобто задоволення одного позову має зумовлювати відмову у задоволенні зустрічного.

Із аналізу первісного позову про розірвання шлюбу та зустрічної позовної заяви про стягнення аліментів, вбачається, що такі позовні вимоги можуть бути розглянуті окремо незалежно одна від іншої, задоволення зустрічного позову жодним чином не впливає на задоволення первісного позову.

У даному випадку, задоволення позову про розірвання шлюбу не може зумовлювати відмову у задоволенні позову про стягнення аліментів, та навпаки. Крім того, зустрічний позов про стягнення аліментів ґрунтується на спірних майнових правовідносинах сторін, у той час як вимоги первісного позову заявлені, з метою зміни у судовому порядку особистих немайнових відносин подружжя, шляхом розірвання шлюбу.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 зазначено, що "згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача)".

Також, Верховний Суд зауважує, що недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, а відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє права заявника звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

На думку суду, спільний розгляд первісного та зустрічного позову призведе лише до затягування розгляду цивільної справи № 317/1042/25 про розірвання шлюбу.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Такими чином, спільний розгляд даних позовів є недоцільним, а тому у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом слід відмовити та повернути його заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193,194 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в прийнятті зустрічного позову та об`єднанні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Повернути ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідачу її право на звернення до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя В.В. Нікітін