КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 761/21824/24

номер провадження: 22-ц/824/5175/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року у складі судді Романишеної І.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - ПрАТ «Київстар») про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що 28 серпня 2012 року ОСОБА_1 уклав договір №5443239 з ПрАТ «Київстар» про надання послуги рухомого (мобільного) зв`язку. Тарифний план «Єдина країна». Абонентський номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Договір автоматично пролонгувався кожні чотири роки.

Зазначав, що 24 квітня 2023 року він направив на офіційну електронну адресу відповідача лист з проханням надати розшифровану інформацію про нарахування плати за період з 20 грудня 2022 року по 31 грудня 2023 року. Відповідач надав відповідь про те, що йому надавалися послуги по абонентському номеру НОМЕР_1 у період до 31 грудня 2022 року за тарифним планом «Київстар 4G». Разом з тим, у період з 31 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року абонентський номер позивача обслуговувався за тарифним планом «ВАШ Оптимум», а у період з 28 лютого 2023 року абонентський номер обслуговувався за тарифним планом «ВАШ Вибір».

Позивач вказував, що він не отримував пропозиції і не надавав згоди у грудні місяці 2022 року на зміну умов договору за тарифним планом «Київстар 4G» на умови договору за тарифним планом «ВАШ Оптимум», а також не отримував пропозиції і не надавав згоди у лютому 2023 року на зміну умов договору за тарифним планом «ВАШ Оптимум» на умови договору за тарифним планом «ВАШ Вибір». Також відповідач не пропонував йому змінити істотні умови договору та не повідомив про зміну умов договору відповідно до п.3.3.5 договору №5443239, вимог ст.112 Закону України «Про електронні комунікації» та положень ЦК України.

Позивач вважав, що відповідач в односторонньому порядку без повідомлення та його згоди двічі за два календарні місяці змінив умови договору від 28 серпня 2012 року №5443239 в частині обсягів електронних комунікаційних послуг, які надаються, та ціни договору.

З урахуванням наведеного, позивач ОСОБА_1 просив:

визнати неправомірною односторонню зміну умов договору №5443239 від 28 серпня 2012 року, абонентський номер мобільного телефону НОМЕР_1, про надання електронних комунікаційних послуг за тарифним планом «Київстар 4G» на тарифний план «ВАШ Оптимум», яка була здійснена відповідачем 31 грудня 2022 року;

визнати неправомірною односторонню зміну умов договору №5443239 від 28 серпня 2012 року, абонентський номер мобільного телефону НОМЕР_1 , про надання електронних комунікаційних послуг за тарифним планом «ВАШ Оптимум» на тарифний план «ВАШ Вибір», яка була здійснена відповідачем 28 лютого 2023 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості електронних комунікаційних послуг за тарифним планом «Київстар 4G» по абонентському номеру мобільного телефону НОМЕР_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги щодо неправомірної односторонньої зміни умов Угоди по абонентському номеру НОМЕР_1 шляхом зміни відповідачем тарифного плану «Київстар 4G» на тарифний план «ВАШ Оптимум», яка була здійснена 31 грудня 2022 року та односторонньої зміни умов Угоди по абонентському номеру НОМЕР_1 шляхом зміни відповідачем тарифного плану «ВАШ Оптимум» на тарифний план «ВАШ Вибір», яка була здійснена 28 лютого 2023 року самостійно з боку ПрАТ «Київстар», не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказам. Позивачем не доведено порушення його цивільних прав з боку відповідача, оскільки тарифні плани: «ВАШ Оптимум» та «ВАШ Вибір» містять вигідніші умови надання послуг ніж тарифний план «Київстар 4G». Крім того, позивач, не погоджуючись із змінами умов тарифного плану, мав право змінити цей тарифний план на будь-який інший, доступний для підключення, або припинити дію договору на надання відповідачем ПрАТ «Київстар» послуг рухомого (мобільного) зв`язку, проте не вчинив вказаних дій та фактично продовжив споживання відповідною послугою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправомірно ототожнено поняття «умови договору» та «ціна договору». Наголошує, що судом неправомірно змінено заявлену позовну вимогу «визнання неправомірною односторонню зміну умов договору» на вимогу «визнання дій неправомірними».

Вказує, що чинне законодавство не передбачає права або обов`язку суду змінювати позовні вимоги, у зв`язку з чим суд вийшов за межі наданих законодавством повноважень.

Зазначає, що позовна вимога про визнання дій неправомірними стосується адміністративно-правових правовідносин, а тому процес доказування та докази за цими двома різними за своєю суттю і юридичним змістом позовними вимогами також є різними.

Стверджує, що судом першої інстанції неправомірно застосовано як доказ п.2.4.1 Умов надання електронних комунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар», оскільки вказаний доказ не приєднувався до матеріалів судової справи в статусі доказу і не досліджувався судом.

Також вважає, що судом необґрунтовано відмовлено у залученні до участі у справі в статусі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку. Вказане рішення позбавило суд фахових пояснень сторонньої незалежної особи щодо спірних правовідносин, які є досить складними і по яких відсутня усталена судова практика.

Наголошує, що з огляду на предмет позову, а саме, визнання неправомірною односторонню зміну умов договору та заперечення відповідачем цього факту, логічним було б покласти обов`язок проведення такої комп`ютерно-технічної експертизи саме на відповідача, як на найбільш зацікавлену у проведенні такої експертизи особу.

Крім того вважає, що судом не було застосовано релевантну практику Верховного Суду, а саме, правові висновки, які викладені в постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 703/1518/18, а також судом помилково не застосовано ст. 18 закону «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин.

Представник ПрАТ «Київстар» - адвокат Осипенко О.Ю. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що станом на 31 грудня 2022 року абонент номера НОМЕР_1 самостійно за допомогою системи самообслуговування «Мій Київстар» змінив існуючий тарифний план «Київстар 4G» на обраний ним новий тарифний план «ВАШ Оптимум», що зафіксовано системами звітності ПрАТ «Київстар». Станом на 28 лютого 2023 року абонент номера НОМЕР_1 самостійно за допомогою системи самообслуговування «Мій Київстар» змінив існуючий тарифний план «ВАШ Оптимум» на обраний ним новий тарифний план «ВАШ Вибір», що зафіксовано системами звітності ПрАТ «Київстар». Наголошує, що відомості, які містяться у довідці ПрАТ «Київстар» №25237/02 від 13 вересня 2024 року, яка підписана начальником відділу каналів кореспонденції з клієнтами ПрАТ «Київстар» ОСОБА_2 , спростовує твердження позивача щодо порушень відповідачем умов Угоди при зміні тарифних планів абонентом номера НОМЕР_1. Вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки твердження, на які посилається позивач, не відповідають дійсним обставинам справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4 ч.2 ст.16 ЦПК України).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київстар» укладено угоду № 5443239 про надання послуги рухомого (мобільного) зв`язку. Тарифний план «Єдина країна» (далі - Угода). Абонентський номер мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с.12-13).

Згідно з п.6.1 вказаної Угоди, угода набирає чинності після підписання уповноваженими представниками сторін з моменту реєстрації у Центрі обслуговування абонентів і діє протягом 4 років. У випадку, якщо жодна із сторін за 5 днів до закінчення цієї угоди не попередить іншу сторону про свій намір припинити дію Угоди, Угода автоматично пролонгується на кожні наступні 4 роки.

Пунктом 3.1.4 Угоди встановлено, що абонент має право змінювати набір послуг зв`язку, запропонованих оператором, та Тарифний план шляхом вчинення необхідних дій згідно з діючими процедурами оператора та сплати, в разі необхідності, додаткового платежу згідно із діючим Тарифним планом.

Згідно з п.4.2 Угоди, оплата абонентом послуг зв`язку здійснюється згідно з чинними Тарифами.

Також 28 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київстар» було укладено замовлення до угоди №5443239 від 28 серпня 2012 року про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, відповідно до якого послуги почали надаватися за абонентським номером НОМЕР_1 (а.с.14).

З відповіді ПрАТ «Київстар», наданої на звернення позивача, вбачається, що стосовно тарифних планів, на яких обслуговувався абонентський номер НОМЕР_1, повідомлено наступне:

- у період до 31 грудня 2022 року обслуговувався на тарифному плані «Київстар 4G». Інформація щодо тарифного плану «Київстар 4G» можна знайти за посиланням https://kyivstar.ua/archive/tariffs/kyivstar4g;

- у період з 31 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року абонентський номер обслуговувався на тарифному плані «ВАШ Оптимум». Інформація щодо тарифного плану «ВАШ Оптимум» можна знайти за посиланням https://kyivstar.ua/tariffs/vash-optimum;

- з 28 лютого 2023 року абонентський номер обслуговувався на тарифному плані «ВАШ Вибір». Інформація щодо тарифного плану «ВАШ Вибір» можна знайти за посиланням https://kyivstar.ua/tariffs/vash-vybir (а.с.4).

У цьому ж листі повідомлено позивача, що стосовно оплати наданих послуг за період з грудня 2022 року по березень 2023 року, то працівниками Компанії при розгляді звернення додатково перевірені всі нарахування за абонентським номером та ще раз підтверджено їх коректність. Станом на 31 березня 2023 року заборгованість складає 2 151 грн 46 коп.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з положеннями п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій та споживачами послуг регулюються Законом України «Про електронні комунікації» та Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295 (далі - Правила № 295).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронні комунікації» абонент - кінцевий користувач, який отримує електронні комунікаційні послуги на умовах договору, укладеного з постачальником електронних комунікаційних послуг.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про електронні комунікації» абонентна плата - фіксований платіж, який може встановлювати постачальник електронних комунікаційних послуг для абонента за доступ на постійній основі до електронних комунікаційних послуг незалежно від факту їх отримання.

Відповідно до положень ч.ч. 2-6 ст.104 Закону України «Про електронні комунікації», постачальники електронних комунікаційних послуг та кінцеві користувачі послуг повинні дотримуватися правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра.

Умовами надання та отримання електронних комунікаційних послуг кінцевому користувачу є: 1) укладення договору про надання електронних комунікаційних послуг відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг та інших актів законодавства; 2) оплата замовленої кінцевим користувачем електронної комунікаційної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом або договором про надання електронних комунікаційних послуг.

Постачальники послуг міжособистісних електронних комунікацій, за винятком послуг без використання нумерації, повинні забезпечувати відповідно до цього Закону та правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг: 1) сумісність електронних комунікаційних послуг, що надаються ними; 2) можливість з`єднання кінцевих користувачів з номерами національного плану нумерації; 3) дотримання вимог щодо захисту прав кінцевих користувачів електронних комунікаційних послуг.

Кінцевий користувач має право отримувати послугу знеособлено відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг та умов надання послуг, встановлених постачальником електронних комунікаційних послуг. Кінцевий користувач, не ідентифікований постачальником електронних комунікаційних послуг, має право здійснити ідентифікацію в порядку, встановленому регуляторним органом, у тому числі дистанційну із застосуванням відповідно до законодавства про електронні довірчі послуги будь-яких засобів електронної ідентифікації середнього та високого рівнів довіри, передбачених зазначеним порядком ідентифікації.

Кінцеві користувачі послуг мають право на захист своїх прав відповідно до законодавства, в тому числі в судовому порядку або шляхом звернення у разі їх порушення до регуляторного органу для проведення заходів державного нагляду та усунення виявлених порушень. Споживачі електронних комунікаційних послуг, крім зазначеного, мають право на позасудовий розгляд спорів за їх зверненням регуляторним органом відповідно до статті 123 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.104 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг не повинні застосовувати дискримінаційні умови надання електронних комунікаційних послуг для кінцевих користувачів з причин, пов`язаних з громадянством кінцевого користувача, місцем його проживання або місцем надання послуги, якщо такі відмінності (обмеження) не обумовлені технічними та економічними умовами надання електронних комунікаційних послуг чи іншими об`єктивними причинами відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг.

Частинами 1, 6, 7 ст.105 Закону України «Про електронні комунікації» передбачено, що до укладення договору про надання електронних комунікаційних послуг незалежно від типу чи виду електронних комунікаційних послуг кінцевий користувач має право на отримання вичерпної інформації щодо опису умов такого договору відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг.

Постачальники електронних комунікаційних послуг повинні доводити до кінцевих користувачів, у тому числі через свої веб-сайти, інформацію, передбачену частинами першою-четвертою цієї статті. Інформація повинна подаватися в доступному та зручному для користування вигляді, що забезпечує її однозначне та чітке розуміння, і доступ до неї (із забезпеченням незмінності) протягом всього періоду часу надання відповідних електронних комунікаційних послуг. За запитом зазначена вище інформація повинна бути надана в доступному форматі для споживачів з інвалідністю відповідно до законодавства.

Інформація, зазначена у частинах першій-четвертій цієї статті, є невід`ємною частиною договору про надання електронних комунікаційних послуг і може бути змінена в порядку, визначеному ст.112 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.112 Закону України «Про електронні комунікації» договір про надання електронних комунікаційних послуг укладається відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг з урахуванням вимог цієї статті. Договір може бути укладено, зокрема, у письмовій чи усній формі як публічний договір чи договір приєднання відповідно до положень Цивільного кодексу України, а також дистанційно шляхом надання згоди кінцевого користувача на його укладення, висловленої із застосуванням засобів електронної ідентифікації відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», Закону України «Про електронну комерцію», а також шляхом вчинення активної конклюдентної дії кінцевого користувача, яка безсумнівно свідчить про його попередню згоду укласти договір та зафіксована обладнанням постачальника електронних комунікаційних послуг. На вимогу кінцевого користувача постачальник електронних комунікаційних послуг повинен надати йому докази наявності зафіксованої попередньої згоди.

Вартість пакета послуг - плата, що встановлюється за користування пакетом послуг протягом часу, визначеного тарифним планом, та може бути незалежна від фактичного обсягу споживання електронних комунікаційних послуг, визначеного пакетом послуг.

Кінцеві права користувачів послуг під час замовлення та/або отримання електронних комунікаційних послуг, визначені частиною 1 ст.107 Закону України «Про електронні комунікації».

Відповідно до ч. 1 ст.110 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні визначати умови надання послуг доступу до мережі Інтернет та/або послуг міжособистісних електронних комунікацій відповідно до статей 104 і 105 цього Закону та оприлюднювати інформацію, зазначену в частині другій цієї статті, чітким, повним, машиночитаним способом і в доступному форматі, в тому числі для споживачів з інвалідністю, з дотриманням вимог до її формату, встановлених правилами надання та отримання електронних комунікаційних послуг. Така інформація повинна регулярно ними оновлюватися та бути доступною через електронну регуляторну платформу за визначеною регуляторним органом формою для створення незалежного інструменту порівняння кінцевим користувачем умов надання послуг електронних комунікацій.

Згідно з пунктом 3 Правил №295, тарифний план - сукупність пропозицій, запропонованих споживачеві оператором, провайдером, щодо вартості, умов та обсягу надання певних послуг.

Відповідно до пункту 27 Правил № 295, договір укладається відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (далі - НКРЗІ).

У разі затвердження форми договору про надання певних видів послуг оператор, провайдер повинен оприлюднити її на своєму веб-сайті і в місцях продажу послуг (пункт 28 Правил №295).

У відповідності до п.1.1 Умов надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» (далі - Умови), розміщених на веб-сайті відповідача за посиланням https://kyivstar.ua/about/important-data/termsandcontract контрактний абонент - юридична або фізична особа, яка укладає з оператором публічний Договір на надання телекомунікаційних послуг (рухомого (мобільного) зв`язку, фіксованого зв`язку, доступу до інтернет, передачі даних тощо) на умовах публічних Тарифних планах/Тарифах для контрактних абонентів. Контрактний абонент отримує послуги персоніфіковано. Пакет послуг - певний набір та обсяг послуг у кількісному вираженні, який замовляється абонентом в рахунок визначеної оператором плати. Пакет послуг може передбачати можливість отримання абонентом в рахунок визначеної оператором плати певного обсягу послуг за спеціальними тарифами на відповідний період.

Плата за Тарифний план/Пакет послуг - вартість, яка встановлюється за користування Тарифним планом/Пакетом послуг за відповідний період. Оператор має право самостійно визначати період, за який стягується плата за Тарифний план/ Пакет послуг, протягом якого можливе користування таким Тарифним планом або Пакетом послуг. В межах різних Тарифних планів може застосовуватися різна вартість (різні тарифи) на однакові послуги.

Послуги оператора (або Послуги) - послуги рухомого (мобільного) зв`язку, послуги надання доступу в Інтернет (мобільного, фіксованого), послуги фіксованого телефонного зв`язку, послуги передачі даних, надання в оренду каналів зв`язку, а також інші електронні комунікаційні послуги, які можуть надаватися оператором.

Послуги можуть надаватися оператором знеособлено або персоніфіковано на публічних та індивідуальних умовах. Інформація про публічні послуги, публічні Тарифи/Тарифні плани розміщується на Інтернет-сайті.

Згідно з п.2.4.1 Умов, договір з контрактним абонентом є публічним і не може бути змінений на вимогу абонента. Договір з контрактним абонентом укладається лише при наданні Послуг рухомого (мобільного) зв`язку, послуг фіксованого телефонного зв`язку, послуг доступу до мережі Інтернет та послуг з передачі даних. Договір з контрактним абонентом - суб`єктом господарювання складається з наступної сукупності документів: публічного договору ( про надання телекомунікаційних послуг), розміщеного на Інтернет сайті, як пропозиція оператора, що приймається абонентом шляхом підпису замовлення, цих Умов, фактично обраних контрактним абонентом Тарифних планів/Тарифів для контрактних абонентів, умов додаткових послуг оператора (при наявності) та Політики справедливого користування послугами компанії, розміщеної за посиланням https://kyivstar.ua/uk/about/important_data. Зазначений публічний договір з контрактним абонентом вважається укладеним у момент підписання сторонами замовлення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що не отримував пропозиції і не надавав згоди у грудні місяці 2022 року на зміну умов договору за тарифним планом «Київстар 4G» на умови договору за тарифним планом «ВАШ Оптимум», а також не отримував пропозиції і не надавав згоди у лютому місяці 2023 року на зміну умов договору за тарифним планом «ВАШ Оптимум» на умови договору за тарифним планом «ВАШ Вибір». Відповідач не пропонував змінити істотні умови договору і навіть не повідомив про зміну умов договору.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

У ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач не надав будь-яких доказів того, що зміна тарифних планів, користувачем яких він був, була здійснена в односторонньому порядку відповідачем.

При цьому, колегія суддів враховує, що з огляду на характер спору та предмет доказування у даній справі, належним та допустимим доказом того чи мало місце саме одностороння зміна відповідачем тарифних планів в особистому кабінеті позивача системи самообслуговування «Мій Київстар», є відповідна комп`ютерно-технічна експертиза, яка вимагає знань відмінних від знань у галузі права.

Відповідно до ч.3 ст.102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи.

Однак такого висновку комп`ютерно-технічної експертизи щодо предмета доказування позивач суду не надав.

Крім того, ні у суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді справи, позивач не звертався з клопотанням про призначення у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи, хоча таке право було йому роз`яснено судами, а згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що з огляду на предмет спору логічним було б покласти обов`язок на проведення експертизи на відповідача, який заперечує проти позову, колегія суддів відхиляє як необґрунтоване, оскільки воно ґрунтується на невірному розумінні позивачем принципу змагальності доказування у цивільному процесі, який передбачає покладання тягаря доказування саме на сторону, яка доводить існування певного факту. У даному випадку це доведення позивачем його твердження про односторонню зміну умов Угоди по абонентському номеру НОМЕР_1 з боку відповідача.

При цьому, колегія суддів враховує, що Велика Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц вказала, що певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Тому доводи позивача, що про те, що провести експертизу мав відповідач, який заперечує проти позову, суперечить наведеному вище принципу змагальності.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги ОСОБА_1 щодо неправомірної односторонньої зміни умов Угоди по абонентському номеру НОМЕР_1 шляхом зміни відповідачем тарифного плану «Київстар 4G» на тарифний план «ВАШ Оптимум», яка була здійснена 31 грудня 2022 року та односторонньої зміни умов Угоди по абонентському номеру НОМЕР_1 шляхом зміни відповідачем тарифного плану «ВАШ Оптимум» на тарифний план «ВАШ Вибір», яка була здійснена 28 лютого 2023 року односторонньо з боку ПрАТ «Київстар», не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказами, а згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування та, відповідно, рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в оскаржуваному рішенні судом неправомірно змінено позовну вимогу «визнання неправомірною односторонню зміну умов договору» на вимогу «визнання дій неправомірними», є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції, зазначивши у вступній частині оскаржуваного рішення предмет позову про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, лише коротко узагальнив позовні вимоги позивача, що відповідає приписам п.7 ч.2 ст. 265 ЦПК України. Водночас в описовій частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції чітко та точно виклав зміст кожної позовної вимоги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправомірно застосовано як доказ п. 2.4.1 Умов надання електронних комунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар», так як вказаний доказ не приєднувався до матеріалів справи і не досліджувався судом, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копія Умов надання електронних комунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» була сформована відповідачем в електронній системі «Електронний суд» 01 жовтня 2024 року. Ці умови були додані ПрАТ «Київстар» до відзиву на позов, які у встановленому законом порядку були надіслані відповідачем як до суду, так і позивачу ОСОБА_1 (а.с.64-105).

Крім того, ці Умови надання електронних комунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» перебувають у вільному публічному доступі в мережі Інтернет та можуть бути досліджені судом безпосередньо навіть без їх долучення до матеріалів справи відповідного до положень ч.9 ст. 83 ЦПК України, за змістом якої суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що внаслідок відмови суду у залученні до участі у справі в статусі третьої особи - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, суд був позбавлений фахових пояснень сторонньої незалежної особи щодо спірних правовідносин, які є досить складними і по яких відсутня усталена судова практика, то вони не заслуговують на увагу, оскільки як зазначалось вище, у даній справі належним та допустимим доказом на підтвердження того чи мала місце одностороння зміна відповідачем тарифних планів позивача може бути відповідна комп`ютерно-технічна експертиза, а не пояснення третьої особи.

Крім того, стверджуючи, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, може надати інформацію, яка має значення для справи, позивач не надав суду доказів того, що він звертався до цієї комісії з приводу отримання такої інформації та йому в цьому було відмовлено.

Інші доводи та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах, яким судом дана належна правова оцінка.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення суду відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 березня 2025 року.

Головуючий

Судді: