П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Київ

Справа №761/29374/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/1067/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В. за участю секретаря Цюрпіти Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Сіромашенко Н.В. 29 березня 2024 року у м. Києві, за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович про визнання дій протиправними, скасування постанов, оцінки майна,

В С Т А Н О В И В

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаною скаргою, в якій просив:

визнати дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. щодо визначення вартості майна боржника, а саме земельної ділянки за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 31, кадастровий номер :12:019:0053, площею 0,21 га, Київська область, Обухівський район, с/рада Старобезрадичівська згідно повідомлення про результати визначення вартості майна боржника від 23 лютого 2021 року протиправними;

визнати протиправною та скасувати оцінку майна визначену ТОВ «Експертно-консультаційний центр» відповідно до звіту про оцінку майна щодо земельної ділянки площею 0,21 га, кадастровий номер :12:019:0053, площею 0,21 га, Київська область, Обухівський район, с/рада Старобезрадичівська від 22 лютого 2021 року за вих. №2177/2;

визнати протиправними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. щодо використання у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 результатів визначення вартості майна боржника на підставі звіту про оцінку щодо земельної ділянки площею 0,21 га, кадастровий номер :12:019:0053, площею 0,21 га, Київська область, Обухівський район, с/рада Старобезрадичівська від 22 лютого 2021 року за вих. №2177/2;

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. щодо несвоєчасного винесення постанови про зупинення виконавчих дій від 27 квітня 2021 року;

визнати протиправними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. та начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нещадима І.С. щодо передачі на реалізацію арештованого майна та оформлення заявки до ДП «СЕТАМ» від 24 лютого 2021 року;

визнати протиправними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. щодо передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу здійснювалася та скасувати акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19 жовтня 2021 року та постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19 жовтня 2021 року є незаконними.

Скарга обґрунтована тим, що боржник не приймав участі під час проведення виконавчих дій щодо опису та арешту належного йому майна, а також під час визначення суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертно-консультаційний центр», та був позбавлений можливості висловити свої пропозиції та зауваження, у разі необхідності заявити відводи у разі наявності відповідних підстав, постанова державного виконавця від 24 грудня 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника та постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні не були направлені боржнику.

Також заявник зазначає, що у постанові від 09 лютого 2021 року не зазначено інформацію щодо строків здійснення оцінки майна; відсутній підпис представника ТОВ «Експертно-консультаційний центр». У матеріалах виконавчого провадження відсутній договір, укладений з ТОВ «Експертно-консультаційний центр» на підставі якого була проведена оцінка земельної ділянки.

Державний виконавець не надав сторонам виконавчого провадження строку для визначення вартості майна боржника за взаємною згодою, а 09 лютого 2021 року виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Крім того, 23 лютого 2021 року державним виконавцем підготовлено повідомлення сторонам про результати визначення вартості майна боржника, а саме: реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 31, кадастровий номер :12:019:0053, площею 0,21 га, Київська область, Обухівський район, с/рада Старобезрадичівська, яка згідно звіту про оцінку майна складає - 134085,00 грн. Повідомлення державного виконавця від 23 лютого 2021 року боржник не отримував, та не міг отримати, у зв`язку із перебуванням останнього за межами території України, що позбавило його можливості висловити свої зауваження та заперечення щодо визначення вартості належного йому майна. З цим повідомленням боржник ознайомився лише 11 січня 2022 року.

Виготовлений ТОВ «Експертно-консультаційний центр» звіт не направлявся сторонам виконавчого провадження.

Як зазначає заявник, вартість земельної ділянки зазначена у висновку про вартість майна від 22 лютого 2021 року є явно заниженою та не відповідає ринковій вартості майна, а тому вартість земельної ділянки слід вважати такою, що не може бути врахована при проведенні виконавчих дій, відповідно дії державного виконавця по визначенню вартості вказаного об`єкту - протиправними.

Крім того, заявник зазначає, що заявка щодо передачі майна на реалізацію від 24.02.2021 року не має даних, які є обов`язковими відповідно до Порядку, зокрема, не зазначено форму реалізації арештованого майна; відомості про майно; відомості про зберігача майна.

Заявка на реалізацію подана через 2 дні після отримання Звіту про оцінку майна, що не дало можливості сторонам оскаржити визначену вартість майна.

Враховуючи те, що оскаржувані дії державного виконавця вплинули на процес реалізації арештованого майна боржника, тому акт про проведенні електронні торги від 19 жовтня 2021 року та постанова про зняття арешту з майна від 19 жовтня 2021 року підлягають скасуванню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2024 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович про визнання дій протиправними, скасування постанов, оцінки майна - залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що судом не встановлено при вчиненні виконавчих дій порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , його представником подано апеляційну скаргу, якій він вказує на те, щосуд першої інстанції під час винесення вищевказаної ухвали неповно з`ясував усі обставини по справі, та неправильно застосував норми матеріального права.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній договір про залучення суб`єкта оціночної діяльності для оцінки спірного майна у виконавчому провадженні. Судом першої інстанції зроблено висновок, що відповідним договором є договір про надання послуг №398-н/21-Т. Разом з цим, вказаний договір не відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», не стосується оцінки земельної ділянки, який є предметом спору.

Також вказує на те, що у даному випадку вартість земельної ділянки зазначена у висновку про вартість майна, є заниженою та не відповідає дійсній вартості майна.

Судом першої інстанції також не було враховано, що на час розгляду скарги та прийняття судового рішення у даній справі майно боржника було реалізовано та зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що предметом розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 є дії головного державного виконавця, пов`язані з реалізацію арештованого майна боржника в примусовому порядку, яке на момент розгляду справи вже було передано новому власнику, до таких правовідносин слід застосовувати загальні положення про захист цивільних прав. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 та від 04 липня 2018 року у справі №1421/5229/12-ц.

Зазначає, що оскільки право на нерухоме майно вже оформлено на стягувача, то ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому керуючись положеннями ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

В порядку ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 21 грудня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі №761/29374/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за розпискою від 29 березня 2019 року в розмірі 150000,00 євро та судового збору 5859,05 грн.

22 грудня 2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмаком Олександром Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

24 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника - земельної ділянки, площею 0,21 га, що знаходиться на території Старобезрадисівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :12:019:0053, та належить на праві власності ОСОБА_1 ..

Крім того, постановою від 24 грудня 2020 року накладено арешт на зазначену земельну ділянку.

22 лютого 2021 року ТОВ «Експертно-консультаційний центр» складено звіт про оцінку майна - земельної ділянки площею 0,21 га, кадастровий номер :12:019:0053, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, с./рада Старобезрадисівська, власником якої є ОСОБА_1 . Згідно із Звітом вартість земельної ділянки становить 134085,00 грн станом на 22 лютого 2021 року.

Державний виконавець листом від 24 лютого 2021 року за адресою, зазначеною у виконавчому документі, направив повідомлення про результати визначення вартості майна боржника, здійснені при примусовому виконанні виконавчого листа №761/29374/19 від 21 грудня 2020 року.

Заявкою від 24 лютого 2021 року земельну ділянку передано на реалізацію.

Земельна ділянка за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 31, кадастровий номер :12:019:0053, площею 0,21 га, Київська обл.., Обухівський район, с/рада Старобезрадичівська була передана стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом на загальну суму за ціною третього електронного аукціону в розмірі 93859,50 грн.

Постановою від 16 серпня 2023 року Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович зняв арешт з майна на підставі п.3 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник у скарзі просив визнати протиправною та скасувати оцінку майна визначену ТОВ «Експертно-консультаційний центр» відповідно до звіту про оцінку майна щодо земельної ділянки, площею 0,21 га, кадастровий номер :12:019:0053, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, с./рада Старобезрадисівська, від 22 лютого 2021 року за вих. №2177/2, посилаючись на те, що оцінка вартості майна здійснена з грубим порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а звіт про оцінку майна складений з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», вартість майна є заниженою та не відповідає ринковій вартості.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 15 ч. 2 ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

За змістом ч.ч. 1,3 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для проведення оцінки майна виконавець виносить постанову про залучення суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, який зобов`язаний надати письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. (ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Національний стандарт є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до п. 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», з урахуванням вимог Національного стандарту № 1.

Суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби, і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу.

Звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 2-3894/09.

Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.

Водночас, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16, від 20 липня 2022 року у справі № 910/10956/15).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний суд, врахувавши наведені норми права, належним чином дослідивши надані докази, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки дії державного виконавця щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, були здійснені останнім в межах наданих йому повноважень, в порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України, зокрема, положенням ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд першої інстанції врахував, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець ніяк не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Крім того, скаржник, заявивши вимогу про визнання протиправною та скасування оцінки майна, яка визначена у звіті про оцінку майна, проведена суб`єктом оціночної діяльності, фактично оскаржує звіт про оцінку майна, а не дії державного виконавця із визначення вартості майна боржника.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що у разі незгоди із результатами оцінки майна скаржник мав право звернутися з клопотанням про визначення рецензування звіту про оцінку майна, однак із такими вимогами у спосіб, визначений законом не звертався. В ході розгляду справи скаржник також не подав доказів на спростування результатів оцінки майна.

Таким чином, скаржник не довів належними та допустимими доказами, що вартість майна визначена в оспорюваному висновку, є заниженою порівняно з ринковою, а наведенні скаржником доводи скарги є лише припущенням про ймовірну невідповідність цієї оцінки про вартість описаного та арештованого майна та не можуть братися судом до уваги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано, що на час розгляду скарги та прийняття судового рішення у даній справі майно боржника було реалізовано та зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 , відхиляються судом апеляційної інстанції, оскількиоскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання наведені в апеляційній скарзі відносно того, що ефективним способом захисту прав боржника в даному випадку є пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, так як право на нерухоме майно вже оформлено на стягувача, оскільки скаржник скориставшись своїм правом на захист сам обрав спосіб захисту своїх, як він вважав, порушених прав, та звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, а не з позовними вимогами. До того ж вказане твердження скаржника не спростовує висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги, а вказує на те, що скаржником обраний неефективний спосіб захисту, оскільки задоволення вимог скарги не розв`яже спір між ним і новим власником нерухомого майна.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а спрямовані виключно на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: С.М. Верланов

Н.В. Поліщук