УХВАЛА

18 березня 2025 року

м. Київ

справа № 296/7974/13-ц

провадження № 61-2778ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Тетяни Іванівни, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославовича, Приватного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом

до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Т. І., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В. Я., Приватного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання договору поруки припиненим.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2013 року позов задоволено.

Визнано договір поруки за № 5998 від 22 липня 2005 року укладений між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що був посвідчений 22 травня 2005 року приватним нотаріусом Житомиського міського нотаріального округу Малярчук Т. І. припиненим.

Скасовано заборону відчуження на житловий будинок

АДРЕСА_1 , вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Т. І., згідно договору іпотеки від 22 липня 2005 року реєстраційний номер: 2214663 та від 27 вересня

2006 року реєстраційний номер: 3795119 укладеного між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 , яка значиться в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки згідно витягу Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції.

Скасовано заборону відчуження на житловий будинок

АДРЕСА_1 , вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сетаком В. Я., згідно договору іпотеки від 29 жовтня 2007 року, реєстраційний номер: 5927804, укладеного між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» (правонаступником якого

є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 , яка значиться в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки згідно витягу Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2013 року

в частині задоволення позовних вимог про скасування заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 Транзитному вчиненої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я., на підставі договору іпотеки від 29 жовтня 2007 року, реєстраційний номер: 5927804, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

У березні 2025 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 03 березня 2025 року.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У окремо доданому клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки з текстом оскаржуваного рішенняознайомилася 28 лютого 2025 року після отримання постанови в канцелярії суду

на підтвердження чого надає засвідчену штемпелем районного суду заяву

від 26 лютого 2025 року про видачу копій судових рішень, апеляційної скарги та засвідчену постанову Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року.

При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки нею не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Згідно із частинами першою-п`ятою статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк, з огляду на тривалість пропущеного строку та те, що заявник є позивачем у справі.

Верховний Суд наголошує, що сам по собі факт отримання заявником копії оскаржуваного рішення поза межами встановленого законом строку без наведення об`єктивних причин з наданням відповідних доказів неможливості отримання оскаржуваного рішення протягом цього періоду не може свідчити про безумовне підтвердження наявності цих причин та визнання їх поважними.

Крім того, проставлення на копії оскаржуваної постанови дати її засвідчення не є належним доказом отримання оскаржуваного судового рішення, оскільки не містить відмітки (розписки) про її вручення.

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також Верховним Судом враховано, що текст оскаржуваної постанови оприлюднено на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 09 жовтня 2024 року.

Отже, заявнику необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути супровідний лист з оригіналом поштового конверту (зі штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте заявником не зазначено відповідних відомостей щодо себе.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець