Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/165/25
Провадження № 2/670/152/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2025 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Голуб О.Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про зобов`язання нарахувати та сплатити орендну плату з врахуванням пені та індексації, розірвання договору оренди землі, визнання бездіяльності незаконною та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025 позивач звернулася до Віньковецького районного суду із позовною заявою, у якій просить зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» належним чином нарахувати та сплатити орендну плату з врахуванням перегляду умов договору, зміни ціни землі, з врахуванням пені за прострочення платежів та індексації за використання ділянок, а також розірвання договору оренди землі, визнання бездіяльності незаконною та стягнення моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Водночас, суд звертає увагу, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами, визначеними процесуальним законом.

Відповідно до ст. 185, 187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

За нормами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Беручи до уваги імперативні норми до вимог позовної заяви, зокрема, повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Крім того, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Зі змісту положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що ціна позову у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла визначається сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ЦПК України, у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено що позови про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна мають майновий характер.

В ухвалі від 30 січня 2025 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду справа №732/738/24 (провадження № 61-618ск25), у справі де заявником оскаржується судове рішення за результатами розгляду позовної вимоги немайнового характеру (припинення речового права) та позовної вимоги майнового характеру (розірвання договору оренди землі), вказано, що зі змісту положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки. Отже, судовий збір з позовної заяви про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла, визначається з урахуванням сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі є майновою вимогою та складає ціну матеріальних вимог.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08.11.2019 у справі №400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28.11.2018 у справі №761/11472/15-ц (61-2367св18), в ухвалі від 09.09.2020 у справі №202/507/20 (2-а/202/31/2020), в ухвалах від 16.03.2020 у справі №9901/64/20, від 15.01.2020 у справі №826/12286/15, від 30.07.2020 у справі №9901/194/20, від 28.10.2021 у справі №140/10792/21 (П/9901/443/21).

Отже, ціна позову про нарахування та стягнення коштів орендної плати, розірвання договору оренди землі, а також стягнення моральної шкоди визначається з урахуванням загальної суми всіх вимог, зокрема, сумою, яка повинна на думку позивача стягуватися, як орендна плата, яка була невиплачена з врахуванням пені та інфляційних, розміром моральної шкоди, а також сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Однак у позовній заяві позивач, всупереч ст. 175, 176 ЦПК України, не вказала ціни позову та обгрунтований розрахунок сум, що підлягають стягненню з відповідача, окрім моральної шкоди.

Так, в позовній заяві не зазначено розмір орендної плати передбачений договором оренди, розмір суми та відповідно її обгрунтований розрахунок з врахуванням пені та індексації, який позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та стягнути з відповідача, хоча ціну позову, розмір позовних вимог повинен визначати саме позивач, враховуючи імперативні вимоги до позовної заяви передбачені ст. 175 ЦПК України та принцип диспозитивності (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, що фактично становить ціну позову.

Однак належних доказів на обгрунтування визначення ціни позову до суду разом з позовною заявою не подано.

Так, позивач з позовною заявою подала клопотання про звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір». Однак без визначення згідно імперативних приписів ціни позову та обгрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню, суд немає можливості в подальшому при ухваленні рішення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, здійснити розподіл судових витрат між сторонами, в тому числі в рахунок держави.

Також позивач у своєму позові в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не виклала всі обставини, якими обґрунтовуються її позовні вимоги, та не зазначила докази, що їх підтверджують.

Зокрема, в позовній заяві відсутні повні відомості (номер та дата укладення) про договір оренди на підставі якого позивачка просить здійснити нарахування і виплату орендної плати, а також який вона просить розірвати. Будь-якого обгрунтування неможливості самостійно надати даний докази чи клопотань про його витребування судом, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України суду не подано.

Окрім того, суд також звертає увагу позивача на невідповідність зазначених кадастрових номерів земельних ділянок в прохальній частині позову та у мотивувальній її частині.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі неможливості самостійно надати докази, позивач, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Також позов не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету ЄСІТС, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 2, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Круез проти Польщі» від 19.06.2001, «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975.

У вказаних Рішеннях зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, її слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, зокрема, шляхом: зазначення позивачем відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету ЄСІТС; зазначення ціни позову, обгрунтований розрахунок сум, що підлягають стягненню з відповідача; подання до позовної заяви всіх наявних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги або письмове повідомлення про доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк і докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 175, 176, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про зобов`язання нарахувати та сплатити орендну плату з врахуванням пені та індексації, розірвання договору оренди землі, визнання бездіяльності незаконною та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Строк усунення недоліків обчислювати з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.Є. Голуб