Справа № 738/610/25
№ провадження 2-о/738/28/2025
Ухвала

18 березня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі судді Парфененко О. Я., присяжних Ткаченка Є. А., Петровської Н. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Березнянська селищна рада про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

встановив:

1.Короткий зміст заяви.

17 березня 2025 до Менського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Березнянська селищна рада про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. Заявник просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним; встановити опіку над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Суть питання, що вирішується ухвалою.

Ухвалою вирішується питання про прийняття заяви про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

3.Мотиви, з яких суд дійшов висновків, норми закону, якими керується суд, постановляючи ухвалу.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина третя статті 294 ЦПК України, передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Таким чином, при прийнятті до провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим статтею 175, 177 ЦПК України.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною третьою статті 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (частина четверта статті 60 ЦК України).

Процедура встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною фізичною особою визначена Правилами опіки та піклування, затвердженими спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

У пункті 3.1 Правил зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному. Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи.

Заява про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначення йому опікуна подано ОСОБА_1 , однак, з доданих до заяви матеріалів не вбачається, що ОСОБА_1 належить до кола осіб, які мають право звертатися із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 , зокрема відсутні будь-які докази, що заявник є членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_2 .

Також суд враховує, що у випадку визнання особи недієздатною, призначення опікуна є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Такий висновок зроблено з урахуванням положень статті 41 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частиною першою статті 300 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Відповідно до статті 55 ЦК України та пункту 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Таким чином, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Однак, до заяви не долучено оригінал подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною фізичною особою, у разі ухвалення судом рішення, а також доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Також суд враховує, що пунктом 3.2.Правил встановлено, що опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Водночас, до заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна заявником також не додано документів, які б свідчили про можливість призначення його опікуном над недієздатною особою.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Водночас, наданий заявником висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю 1 чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 10 грудня 2021 року № 334 містить відмітку про дійсність останнього до 13 липня 2022 року.

Заявник на підтвердження обставин, зазначених у поданій заяві не долучив до заяви докази проходження ОСОБА_2 лікування (госпіталізації) у відповідних психоневрологічних лікарнях після 2021 року.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд дійшов висновку, повернути заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Березнянська селищна рада про визнання особи недієздатною та призначення опікуна я, оскільки заява не підписана особою, яка має право її підписувати.

На пiдставi викладеного, керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Березнянська селищна рада про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя О.Я. Парфененко

Присяжні Є. А. Ткаченко

Н. П. Петровська