УХВАЛА

18 березня 2025 року

м. Київ

справа № 757/44892/17-ц

провадження № 61-2830ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішенняКиївського апеляційного суду від 31 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання порядку користування

та вселення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1

про визнання порядку користування та вселення.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання порядку користування та вселення задоволено частково.

Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині відмовлено.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Апеляційну скаргу адвоката Деканя М. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Київського апеляційного суду від 31 січня 2025 року.

Однак касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте заявником не зазначено відповідних відомостей щодо себе.

Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у касаційній скарзі заявник не зазначає обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

У касаційній скарзі відсутня прохальна частина, сформульована відповідно

до вимог статті 409 ЦПК України, натомість заявник просить поновити строк на оскарження ухвали Київського апеляційного суду, не зазначаючи при цьому відповідні реквізити оскаржуваної ухвали, та просить скасувати рішення Київського апеляційного суду від 31 січня 2025 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Київського апеляційного суду від 31 січня 2025 року. Відповідно до даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень у цивільній справі 757/44892/17-ц, інформація щодо прийняття Київським апеляційним судом рішення від 31 січня 2025 року у цій справі відсутня.

Заявнику необхідно уточнити яке саме рішення вона просить скасувати.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішенняКиївського апеляційного суду від 31 січня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець