ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2102/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р.

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., при секретарі Ермолаєвої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб ОСОБА_3 , Петриківського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Петриківської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В

В листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 та його представник

ОСОБА_4 звернулися до Петриківського райсуду із зазначеним позовом, в якій просить скасувати арешт та оголошення заборони на відчуження майно, що належить ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що накладений на підставі постанови державного виконавця Петриківського відділу Державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління МЮ (м.Одеса) від 05 січня 2005 року, винесеної у виконавчому провадженні АА № 996689, реєстраційний номер запису про обтяження 1634211, що внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 27 січня 2005 року.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку успадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на нерухоме майно :

житловий будинок АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на земельну ділянку площею 3,010 га, яка розташована на території Шульгівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області що належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на земельну ділянку серії ДП №094452 , виданого на підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації №420-р-05 від 16.12.2005 року.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який 23 листопада 2009 року він склав заповіт, яким зробив розпорядження про те, що все належне йому майно заповідав ОСОБА_1 , зареєстровано в реєстрі № 152.

Позивач звернувся до Петриківської Державної нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .За заявою позивач була відкрита спадкова справа № 244/2012.

Єдиним спадкоємцем за законом є донька спадкодавця ОСОБА_7 , Відповідачка по справі Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складалась з :житловий будинок АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 3,010 га, яка розташована на території Шульгівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області,

Титульним власником житлового будинку АДРЕСА_1 зазначена є ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги який, постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_8 , на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї, зумовлює входження права на спадкування житлового будинку до складу спадщини після його смерті , як спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

З метою з`ясування обсягу нерухомого майна, яке підлягає успадкуванню після смерті ОСОБА_5 , та інформації про наявність обтяжень та арештів майна ОСОБА_5 , державним нотаріусом Петриківської ДНК Могильною Л.Г. було зроблено запит до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно отриманої відповіді сформовано сформовано Витяг з Єдиного реєстру заборон , про те що ОСОБА_5 э боржником по виконавчому провадженню і що державним виконавцем Петриківського ВДВС накладено арешт на майно та оголошена заборона на відчуження

У Витязі зазначено «№ витягу 2427093; дата видачі - 27.01.2005 ; тип обтяження - арешт нерухомого майна; Підстава - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, АА №996689, 05.01.2005 Петриківський ВДВС; об`єкт обтяження - все нерухоме майно; власник - ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , 1957 р.н; Дата реєстрації - 27.01.2005 року ; Реєстратор - Петриківська державна нотаріальна контора . реєстрацій номер 1634211

До Витягу додана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження від 05.01.2005 року, винесена ОСОБА_9 , державним виконавцем ВДВС Петриківського районного відділу примусового виконання виконавчого листа №10-96 , про «Стягнення з ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/3 ч. з усіх видів заробітної плати щомісячно до повноліття на користь ОСОБА_3 » Вочевидь, що станом на 05.01.2005 року ОСОБА_5 перебував в статусі Боржника в виконавчому проваджені АА № 996689, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №10-96, виданого на підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. За інформацією отриманої з Петриківського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавче провадження, яке було відкрите Петриківським відділом ДВС на виконання виконавчого листа №10-96, виданого 16.02.1996 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області завершено. ОСОБА_3 , третя особа по справі, перебувала в статусі Стягувача в виконавчому проваджені АА № 996689.

06 вересня 2024 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори Могільною Л.Г. , винесено постанову про відмову ОСОБА_1 в видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , бо вчинення такої дії суперечить законодавству України, наявний арешт на майно спадкодавця. Просив задовольнити позов в повному обсязі, зняти арешт на майно померлого ОСОБА_10 та визнати право власності на майно померлого, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 3,010 га яка розташована на території Шульгівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Ухвалою судді від 22 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 9.00 годину 12 грудня 2024 року ( а. с. 82 )

05.03.2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 18.03.2025 року.

В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Костогриз О.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, отримано заяву від адвоката Костогриз О.В. в якій просив проводити судовий розгляд даної справи без його участі та участі позивача. Позов підтримують в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву до суду про розгляд справи у її відсутність, позов визнала повністю .

Третя особа ОСОБА_3 в суд написала заяву про розгляд справи у її відсутність не визнала вимоги про зняття арешту на майно.

Треті особи представники Петриківського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Петриківської державної нотаріальної контори до суду не явилась, були повідомлені про день і0020ас слухання справи.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 із наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

23.11.2009 року ОСОБА_5 який проживав в АДРЕСА_1 заповідав на випадок його смерті все належне йому майно ОСОБА_1 ( а.с.27)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 ( а.с.43)

До нотаріальної контори для прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_5 21.12.2012 року звернулись заявники ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , яка відмовилась від частки спадщини на користь дочки ОСОБА_7 та 20.07.2015 року звернувся ОСОБА_1 , що підтверджується копією спадкової справи ( 55-56 а.с.)

03.08.2023 року постановою державного нотаріусу було відмовлено ОСОБА_12 у видачі свідоцтва на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_13 у зв`язку із заповітом її батька на ОСОБА_1

06.09.2024 року постановою від 06.09.2024 року державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень міститься запис № 1764211 про арешт та заборону всього майна, належного померлому ОСОБА_5 ( а.с.10, 37)

Як вбачається із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень міститься запис № 1634211 про арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження АА № 996689 від 05.01.2005 року Петриківським ВДВС ОСОБА_5 , прож. АДРЕСА_1 ( а.с. 11,12).

Згідно наявних в матеріалах справи , предметом спадщини є житловий будинок АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на земельну ділянку площею 3,010 га, яка розташована на території Шульгівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області що належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на земельну ділянку серії ДП №094452.

Представник позивача звертався до ДВС у Дніпровському районі про зняття арешту із вказаного майна ОСОБА_5 , однак йому було відмовлено в цьому, так як строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить три роки і вони підлягають знищенню, а ОСОБА_1 не є в стороною виконавчого провадження , а тому він не може подавати заяву про зняття арешту із майна ОСОБА_5 (а.с.14 )

Таким чином, відповідно із відповіді Петриківського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) вбачається, що виконавче провадження від 05.01.2005 року за № 1634211 наразі знищено

Отже, в даному випадку виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно, не існує, матеріали провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Оскільки інших підстав для обтяження на все майно ОСОБА_5 не існує, останній звернувся до суду з даним позовом,

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 391 ЦК України визначає, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Отже, безпідставна наявність арешту на все майно, яке належало померлому ОСОБА_5 , порушує права ОСОБА_1 на отримання свідоцтва про право власності в установленому порядку.

Тому, не зняття д арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відсутністю відкритого виконавчого провадження, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження майном в майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд вважає відмовити

ОСОБА_1 в позовних вимогах про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, так як не вбачається існування спору між спадкоємцем ОСОБА_1 та державним нотаріусом щодо видачі йому свідоцтва про право власності на майно, так як причиною відмови позивачу у видачі такого свідоцтва про право на спадщину є тільки арешт та заборона на спадкове майно ОСОБА_5 , суд не має права виконувати функції нотаріуса і визнавати питання про визнання чи невизнання права власності на спадкове майно в разі відсутності спорі мін спадкоємцем та нотаріусом.

Позивач ОСОБА_1 має право звернутись до суду із позовом про зняття арешту і визнання права власності тільки в разі коли майно належить йому а не боржнику і саме порушено право власності на його майно у зв`язку із арештом відповідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», однак на час накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме 05.01.2005 року позивач не був власником арештованого майна і власником може бути тільки після отриманні свідоцтва про право власності на майно заповітом.

Позивач має право із судовим рішенням про зняття арешту із майна ОСОБА_14 звернутись до нотаріуса для подальшого отримання свідоцтва про право власності на його майно на підставі заповіту.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 19, 30, 76, 77, 81, 82, 89, 133, 141, 206, 211, 247, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України,

суд,

У Х В А Л И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб ОСОБА_3 , Петриківського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Петриківської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Зняти арешт накладений на все нерухоме майно належне ОСОБА_5 , 1957 року народження прож. АДРЕСА_1 на який було накладено постановою арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 996689 , 05.01.2005 року Петриківським відділом державної виконавчої служби, реєстровий номер обтяження 1634211.

В інших позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: І. М. Іщенко