печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8946/25-ц
У Х В А Л А

27 лютого 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва, Новак Р.В., перевіривши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Філатової Т.М. про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Філатова Т.М. подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що складається з двох кімнат, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,5 кв. м., житловою площею 43,3 кв.м., що складається з двох кімнат, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000 та забороною вчиняти дії.

Суд розглянув дану заяву у відсутність осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Заява обґрунтована тим, що предметом позову, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (віндикаційного позову) про витребування майна (квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 ) з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (наразі - титульний володілець), та обгрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову до його подання наступним: 18.04.2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» 20.04.2006 було укладено Договір іпотеки № PCL- 002/553/2006 (далі - Іпотечний договір). Відповідно до умов цього Іпотечного договору в заставу банку ОСОБА_1 було передано нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 . 27.02.2012 ПАТ «ОТП Банк» направило ОСОБА_1 вимогу про дострокове погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в цілому у зв`язку з неналежним невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором № CNL-B00/055/2006 зобов`язань і в подальшому звернулося до суду. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2013 у справі №757/9754/13-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 за період з 18.04.2006 по 25.02.2013 у розмірі 430737,04 доларів США, з яких з яких: 344054,47 дол. США - заборгованість за кредитом; 86682,57 дол. США - сума несплачених відсотків за користування кредитом та судовий збір у розмірі 3441,00 грн. 14.03.2018 приватний виконавець Яцишин А.М. (виконавчий округ м. Київ) за заявою АТ «ОТП Банк» про примусове виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2013 у справі №757/9754/13-ц на підставі виданого судом виконавчого листа №757/9754/13-ц та відкрив виконавче провадження № НОМЕР_4 за місцем реєстрації боржника ( ОСОБА_1 ).

Поряд з цим, 15.03.2019 ПАТ «ОТП Банк» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» договір відступлення права вимоги № 314 від 15.03.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. Згідно укладеного договору (реєстровий № 314) 15.03.2019 АТ «ОТП Банк» передано свої права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 і Договором іпотеки № PCL-002/553/2006 від 20.04.2006 до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» за правочином (відступлення права вимоги). 18.03.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» уклало з фізичною особою ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги № 317 від 18.03.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. Згідно укладеного договору (реєстровий № 317) 18.03.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» передано свої права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 і Договором іпотеки № PCL-002/553/2006 від 20.04.2006 фізичній особі ОСОБА_2 за правочином (відступлення права вимоги). За укладених договорів про відступлення прав (№ 314 від 15.03.2019 та № 317 від 18.03.2019) було змінено іпотекодержателя двох квартир, що належали ОСОБА_1 на праві власності (квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 ), а саме ПАТ «ОТП Банк» змінено на ОСОБА_2 , про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП) відповідну інформацію. У травні 2019 ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. з заявою про вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі № CNL-B00/055/2006 від 18.04.2006 і Договорі іпотеки № PCL-002/553/2006 від 20.04.2006. 03.06.2019 приватний виконавець Яцишин А.М. прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 435 від 31.05.2019 та об`єднання у зведене виконавче провадження № НОМЕР_4. В результаті чого, приватним виконавцем Яцишиним А.М. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 по стягненню заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» на підставі протоколів електронних торгів, які не відбулись, в порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі заяви ОСОБА_2 про залишення за собою іпотечного майна, було видано іпотекодержателю ОСОБА_2 акти реалізації іпотечного майна від 03.06.2019, що належало ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 . 05.06.2019 приватним нотаріусом КМНО видано свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

Отже, наразі нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтв, виданих приватним нотаріусом КМНО Житарь С.О., що дає підстави ОСОБА_1 вважати, що згадане нерухоме майно може бути відчужено титульним власником у будь-який момент.

В свою чергу, ОСОБА_1 вважаючи, що її право порушене та підлягає судовому захисту, звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 31.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрований в реєстрі за № 435, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 і задоволення за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири вимог ОСОБА_2 у розмірі 17793290 грн. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2022 у справі № 757/38544/19-ц, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07.07.2022, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус КМНО Юдін М.А., приватний виконавець Яцишин А.М. задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 31.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрований в реєстрі за № 435, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 і задоволення за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири вимог ОСОБА_2 у розмірі 17 793 290 грн. Таким чином, рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2022 у справі № 757/38544/19-ц- набрало законної сили 07.07.2022, до Верховного Суду не оскаржувалось. Також, Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2023 у справі № 2-2340/12, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва № 2-2340/12 від 18.06.2013 у цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Зазначена ухвала набрала законної сили, не оскаржувалась в апеляційному порядку. Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 29.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25.08.2021 у справі № 757/12933/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус», ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна про визнання недійсними договорів задоволено. Визнано недійсними укладені між ТОВ «Інвест Хаус» та ОСОБА_2 18.03.2019: Договір відступлення права вимоги № 02-18-03/19-К-1; Договір відступлення права вимоги №03-18-03/19-І-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г., зареєстрований за № 316; договір відступлення права вимоги №04-18-03/19-К-2; Договір відступлення права вимоги № 05-18-03/19-І-2, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чайкою І.Г., зареєстрований за № 317.

Таким чином, з огляду на судові рішення, що набрали законної сили у справі № 757/38544/19, у справі № 757/12933/21 вбачається, що ОСОБА_2 набуто право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_3 , що належало ОСОБА_1 за Договорами відступленні права вимоги, які визнані судом недійсними, в порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який також визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, тобто нерухоме майно вибуло з володіння ОСОБА_1 поза її волею. При цьому, з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 6-2233цс16, який надалі було підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18), належним і ефективним способом захисту є звернення до суду із позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Тому, обраний заявником спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку перереєстрації спірної нерухомості на третіх осіб, її обтяження або ж вчинення титульним володільцем дій, направлених на реєстрацію фізичних осіб в спірній житловій нерухомості, реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців за адресою спірної нерухомості, тощо.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та майбутнім предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів заявника (майбутнього позивача).

Враховуючи предмет майбутнього позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову. Оскільки, з доводів заявника вбачається наявність спору та ризик вчинення негативних дій відносно заявника та його майна, що буде негативним наслідком для заявника та призведе до додаткової претензійно-позовної роботи.

Строк дії заходів забезпечення позову передбачено ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна- тридцяти днів з постановлення ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Філатової Т.М. про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що складається з двох кімнат, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000;

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,5 кв. м., житловою площею 43,3 кв.м., що складається з двох кімнат, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000

Заборонити буд-яких органам, що здійснюють державну реєстрацію місця проживання (перебування) фізичних осіб, здійснювати реєстрацію місця проживання (тимчасового перебування) будь-яких фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_3 .

Заборонити будь якому державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань здійснювати реєстрацію місцезнаходження будь-якої юридичної та/або фізичної особи підприємця за адресою: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_3 ;

Заборонити будь-якому державному реєстратору речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомості, які належать на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що складається з двох кімнат, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000;

- квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 77,5 кв. м., житловою площею 43,3 кв.м., що складається з двох кімнат, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Р.В. Новак