ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року місто Чернівці справа №713/2378/24

провадження №22-ц/822/270/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Бугай В.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог Ічнянська міська рада Чернігівської області, як орган опіки та піклування

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сакун Інна Анатоліївна на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2024 року, головуючий в суді першої інстанції суддя Осокін А.Л.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Ічнянська міська рада Чернігівської області, як орган опіки та піклування.

Просила визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Ічнянська міська рада Чернігівської області, як орган опіки та піклування - залишено без розгляду.

Короткий зміст та узагальнені доводи вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сакун І.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі вказала, що позивач ОСОБА_1 про явку, в тому числі, і в судові засідання 02 грудня 2024 року та 25 грудня 2024 року повідомлена не була. Вказане підтверджується матеріалами судової справи, у котрій відсутні судові повістки та докази їх надсилання позивачці.

Крім того, станом на 25 грудня 2024 року справа перебувала на стадії підготовчого судового провадження, до судового розгляду призначена не була.

Виходячи зі змісту процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача у підготовче засідання.

Таким чином, враховуючи зазначені норми права та судову практику Верховного Суду, вважає, що оскільки розгляд справи перебував на стадії підготовчого процесу, тому відсутні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду й, відповідно, застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Вказане свідчить про порушення судом норм процесуального права та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб (стаття 43 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в редакції Кодексу, чинній на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали тобто після внесення змін Законом України № 3200-IX від 29 червня 2023 року, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивач в поданій апеляційній скарзі посилається на норми статті 257 ЦПК України, які діяли до внесення змін Законом України № 3200-IX від 29 червня 2023 року, а тому такі доводи не заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд не повідомляв позивача про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, що інтереси позивача в суді першої інстанції представляв адвокат Сакун І.А.

Відповідно до частини 5 статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачки адвокат Сакун І.А. належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Також адвокат заявляла клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів і судом дані клопотання були задоволені. При цьому суд першої інстанції роз`яснив, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до частини п`ятої статті 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що суд першої інстанції втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції, і на ці обставини не посилається представник позивача в апеляційній скарзі.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Колегія суддів враховує ту обставину, що представник позивачки належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи і не повідомляла суд про причини неявки. А тому доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення про час та місце розгляду справи позивача є безпідставними.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи 02 грудня 2024 року та повторно 25 грудня 2024 року в судове засідання не з`явились, на відеозв`язок не вийшли. При цьому заяв про розгляд справи у відсутності позивача чи його представника до суду не надходило.

Разом з тим, колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Отже, норми частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

У справі, яка переглядається, встановлено, що в липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 02 жовтня 2024 року о 10:45 год. (а.с.27).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року клопотання представника позивача Сакун І.А. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, постановлено провести судове засідання призначене на 02 жовтня 2024 року в режимі відеоконференції (а.с.33).

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляла адвокат Сакун І.А. на підставі ордера серії СВ №1092464 на надання правничої (правової) допомоги, виданого 26 червня 2024 року на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 18 червня 2024 року.

02 жовтня 2025 року об 13:54 год. зареєстровано Вижницьким районним судом Чернівецької області заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Сакун І.А. про проведення засідання у відсутність позивача та представника позивача (а.с.34).

Згідно протоколу судового засідання від 02 жовтня 2024 року, вбачається, що клопотання відповідача задоволено та підготовче засідання відкладено на 10:00 год. 01.11.2024 року (а.с.41).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2024 року клопотання представника позивача Сакун І.А. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, постановлено провести судове засідання призначене на 01 листопада 2024 року в режимі відеоконференції (а.с.42).

01 листопада 2025 року об 13:49 год. зареєстровано Вижницьким районним судом Чернівецької області заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Сакун І.А. про відкладення (перенесення) розгляду справи (а.с.48).

Апеляційний суд аналізуючи викладене, звертає увагу, що обов`язковою підставою для прийняття ухвали про залишення позову без розгляду є, зокрема, саме повторне неприбуття позивача (якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче чи судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на прохання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Сакун І.А. про проведення судового засідання у відсутність позивачки та представника позивачки, яке викладене в заяві від 02 жовтня 2024 року (а.с.34).

Суд першої інстанції не надав оцінку вказаній заяві та в оскаржуваній ухвалі не вказав про причини, які перешкоджали проведенню підготовчого судового засідання за відсутності позивачки та її представника.

А тому, визначені процесуальним законом підстави для залишення позову без розгляду були відсутні, оскільки розгляд справи, навіть у разі неявки позивача у судове засідання, мав би продовжуватись відповідно до статті 223 ЦПК України за наявними у ній матеріалами та відповідно до заявлених у позові підстав, з урахуванням доводів сторін, наданих у заявах по суті, поясненнях й інших документах.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2025 року у справі №9901/437/21.

Крім цього, з матеріалів справи неможливо встановити відсутність позивача та її представника в судових засіданнях, оскільки протоколи судових засідань від 01 листопада 2024 року та від 02 грудня 2024 року у матеріалах справи відсутні.

Також у матеріалах справи, відсутні відомості про відкладення розгляду справи на 25 грудня 2024 року, відсутні докази повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, саме на 25 грудня 2024 року, зокрема відсутні супровідні листи та повістки-повідомлення про виклик учасників справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що з огляду на наявність заяви позивача про проведення судового засідання за його та позивачки відсутності, про що суд першої інстанції був повідомлений заявою від 02 жовтня 2024 року, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а саме статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позову без розгляду.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 379 підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвала суду першої інстанції постановлена за порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сакун Інна Анатоліївна задовольнити частково.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено судом 18 березня 2025 року.

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк