справа № 367/6945/23
головуючий у суді І інстанції Третяк Я.М.
провадження № 22-ц/824/1853/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка Миколи Миколайовича на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2024 року

за заявою позивача за первісним позовом ОСОБА_2 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна подружжя

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд:

встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період часу з 13 березня 2015 року по 22 квітня 2020 року;

визнати автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», VIN НОМЕР_1 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3, спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «RENAULT TRAFIC», VIN НОМЕР_1 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3;

визнати автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3, спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на (одну другу) частини автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS», VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, об?єм двигуна 1995 см3 ;

визнати земельну ділянку загальною площею 0,0608 га, кадастровий номер :01:011:0013, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на (одну другу) частину земельної ділянки загальною площею 0,0608 га, кадастровий номер :01:011:0013, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства;

визнати земельну ділянку загальною площею 0,075 га, кадастровий номер :01:011:0012, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,075 га, кадастровий номер :01:011:0012, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною пащею 58.1 м2, житловою площею 39.2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок - (літ. «А»); сарай - (літ. «Б»); сарай - (літ. «В»); навіс - (літ. «Е»); колодязь - № 1; огорожа - № 2,4) спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 58.1 м2, житловою площею 39.2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок - (літ. «А»); сарай - (літ. «Б»); сарай - (літ. «В»); навіс - (літ. «Е»); колодязь - № 1; огорожа - № 2,4);

визнати земельну ділянку загальною площею 0,11 га, кадастровий номер :01:007:0306, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,11 га, кадастровий номер :01:007:0306, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);

визнати житловий будинок загальною площею: 250.1 м2, житловою площею: 66.9 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку загальною площею: 250.1 м2, житловою площею: 66.9 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати нежитлове приміщення № 1014 загальною площею 40.9 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення № 1014 загальною площею 40.9 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

визнати майнові права на нежитлове приміщення № 1005 (цоколь) загальною площею 48.6 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ), спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину майнових прав на нежитлове приміщення № 1005 (цоколь) загальною площею 48.6 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 );

визнати майнові права на нежитлове приміщення №1006 (цоколь) загальною площею 42.5 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ), спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частину майнових прав на нежитлове приміщення № 1006 (цоколь) загальною площею 42,5 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ).

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 квітня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна подружжя.

27 червня 2024 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Гутник І.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій він якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», VIN НОМЕР_1 , 2011 року випуску, об?єм двигуна 1995 см3 , що належить ОСОБА_1 та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані з розпорядженням указаним автомобілем;

автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, об?єм двигуна 1995 см3 , що належить ОСОБА_1 , та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані з розпорядженням вказаним автомобілем;

земельну ділянку загальною площею 0,0608 га, кадастровий номер :01:011:0013, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства та належить ОСОБА_3 , та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані з розпорядженням вказаною земельною ділянкою;

земельну ділянку загальною площею 0,075 га, кадастровий номер :01:011:0012, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_1 та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані із розпорядженням вказаною земельною ділянкою;

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 58.1 м2, житловою площею 39.2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок - (Літ. «А»); сарай - (Літ. «Б»); сарай - (Літ. «В»); навіс - (Літ. «Е»); колодязь - № 1; огорожа - № 2,4), що належить ОСОБА_1 та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані з розпорядженням вказаним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами;

земельну ділянку загальною площею 0,11 га, кадастровий номер :01:007:0306, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_1 та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані з розпорядженням вказаною земельною ділянкою;

житловий будинок загальною площею: 250.1 м2, житловою площею: 66.9 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані із розпорядженням вказаним житловим будинком;

нежитлове приміщення № 1014 загальною площею 40.9 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов?язані із розпорядженням вказаним нежитловим приміщенням;

майнові права на нежитлове приміщення № 1005 (цоколь) загальною площею 48.6 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ), що належать ОСОБА_1 , та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані з розпорядженням правами на вказане нежитлове приміщення;

майнові права на нежитлове приміщення № 1006 (цоколь) загальною площею 42.5 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ), що належать ОСОБА_1 , та заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані із розпорядженням правами на вказане нежитлове приміщення.

Указана заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником ряду об`єктів нерухомого майна, що є предметом спору у вказаній справі, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 червня 2024 року за № 384014609.

Вказує, що відповідач за первісним позовом намагається спростувати факт належності майна, що було придбане подружжям в період їх перебування у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2020 року по 10 серпня 2022 року, до спільної сумісної власності подружжя, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,11 га та житлового будинку загальною площею 250,1 м2, житловою площею 66,9 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що відповідач за первісним позовом у своєму відзиві на позовну заяву, а також у своїй зустрічній позовній заяві, наполягає на тому, що вказане вище нерухоме майно (земельна ділянка та житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ) належить йому на праві особистої приватної власності як таке, що хоча й було набуто в період зареєстрованого шлюбу між ним та позивачем, але за кошти, що належали йому особисто. На підтвердження цієї обставини відповідач подав до суду в якості додатків до свого відзиву на позову заяву та до своєї зустрічної позовної заяви копії 2 боргових розписок на загальну суму 50 000 дол. США, що не були посвідчені нотаріально, а тому встановити точну дату їх складання не вбачається за можливе, а саме: боргову розписку від 05 лютого 2015 року про одержання відповідачем у борг 20 000 дол. США від ОСОБА_4 зі строком повернення до 01 лютого 2022 року; боргову розписку від 10 лютого 2015 року про одержання відповідачем в борг 30 000 дол. США від ОСОБА_5 зі строком повернення до 01 лютого 2022 року.

Крім того, представник позивача зазначає, що не виключена можливість фіктивного продажу ОСОБА_1 майна, набутого подружжям позивача та відповідача до офіційної реєстрації між ними шлюбу та зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1 , що є предметом спору у даній справі, з метою отримання ним коштів для погашення його неіснуючих боргів.

Окрім того, предметом спору у цій справі є також майнові права на нежитлові приміщення № 1005 (цоколь) загальною площею 48.6 м2 та № 1006 (цоколь) загальною площею 42.5 м2, що розташовані за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ), щодо яких відповідач може вчинити дії, пов`язані з передачею (відчуженням) прав на них.

Враховуючи наведене, просить задовольнити заяву та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження на вищезазначене майно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2024 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Гутник І.В. про забезпечення позову.

Накладено арешт на:

автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», VIN НОМЕР_1 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3, що належить ОСОБА_1 ;

автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», VIN НОМЕР_2 , 2004 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3, що належить ОСОБА_1 ;

земельну ділянку загальною площею 0,0608 га, кадастровий номер :01:011:0013, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_1 ;

земельну ділянку загальною площею 0,075 га, кадастровий номер :01:011:0012, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_1 ;

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 58.1 м2, житловою площею 39.2 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок - (Літ. «А»); сарай - (Літ. «Б»); сарай - (Літ. «В»); навіс - (Літ. «Е»); колодязь - № 1; огорожа - № 2,4), що належить ОСОБА_1 ;

земельну ділянку загальною площею 0,11 га, кадастровий номер :01:007:0306, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_1 ;

житловий будинок загальною площею: 250.1 м2, житловою площею: 66.9 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 ;

нежитлове приміщення № 1014 загальною площею 40.9 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 ;

майнові права на нежитлове приміщення № 1005 (цоколь) загальною площею 48.6 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ), що належать ОСОБА_1 ;

майнові права на нежитлове приміщення № 1006 (цоколь) загальною площею 42.5 м2, що розташоване за будівельною адресою: АДРЕСА_3 (після присвоєння адреси: АДРЕСА_3 ), що належать ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, не порушує прав власника на користування майном, у той час як відчуження зазначеного його переліку майна в подальшому може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Васюк М.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обґрунтування заяви про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях позивача, що не підкріплено жодним достатнім доказом.

Вказує, що зі змісту позовної заяви, заяви про забезпечення позову та поданих ОСОБА_2 доказів, на думку ОСОБА_1 , відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову, оскільки подана позивачем заява не містить обґрунтованих посилань, а матеріали заяви - відповідних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі, та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Посилання позивача на можливість відчуження або фіктивного продажу майна відповідачем не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки це не підкріплено жодними об`єктивними доказами і базується виключно на суб`єктивній думці відповідача за зустрічним позовом та останній не довів належними доказами намірів ОСОБА_1 відчужити зазначене нерухоме майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду, у зв`язку з чим відсутнє підтвердження, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зазначає, що з боку ОСОБА_1 за весь час не було вчинено жодних дій, які б свідчили, що останній намагається реалізувати майно, яке виступає предметом спору.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Гутник І.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Рудніцький О.Л. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Гутник І.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1,2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

У справі, що переглядається, предметом спору є встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на вищевказане майно та поділ цього майна подружжя.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач вважає спірне майно спільною сумісною власністю подружжя, а дізнавшись про існування позову щодо поділу майна, відповідач може мати намір без згоди позивача здійснити відчуження спірного майна на користь третіх осіб.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано, яке конкретно майно підлягає забезпеченню, та зазначено усю необхідну інформацію про нього.

Спосіб забезпечення позову, обраний заявником є співмірним із позовними вимогами. Тому у суду першої інстанції не було правових підстав відмовляти у накладенні арешту на указану квартиру та нежитлове приміщення.

Крім того апеляційний суд враховує, що у цій справі, яка зокрема стосується поділу майна, накладення арешту на майно, яке є предметом спору, має на меті, зокрема запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

Врахувавши, що безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та/або відчуження спірного майна іншій особі, яка не бере участь у даному судовому процесі, може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про не доведення ОСОБА_2 існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі, оскільки стала та актуальна практика Верховного Суду покладає на заявника необхідність обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову, однак визначає, що такі обґрунтування не обов`язково мають бути доведеними доказами вчинення боржником дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації та ін).

Перевіривши викладені заявником обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, апеляційний суд вважає їх достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, вид забезпечення позову станом на розгляд заяви позивача був співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка Миколи Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 18 березня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська