Справа № 189/864/25
У Х В А Л А

17.03.2025 року селище Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чорної О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» заборгованості за договорами оренди земельних ділянок,

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» заборгованості за договорами оренди земельних ділянок за 2023-2024 рік у загальному розмірі 71280,00 грн.

При вирішенні питання про видачу судового наказу встановлено наступні обставини.

Так, порядок розгляду в наказному провадженні визначений розділом ІІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення (п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»).

Отже, в порядку наказного провадження проводиться розгляд справ щодо яких презюмується безспірність, очевидність та юридична обґрунтованість вимог. Вимога в наказному провадженні повинна бути чіткою, визначеною та підтверджуватися наданими документами.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник зазначає, що їй не була виплачена орендна плата за 2023-2024 роки у загальному розмірі 71280,00 грн. і надає суду довідки про доходи за період з січня 2023 року по грудень 2023 року та з січня 2024 року по грудень 2024 року.

З даних відомостей неможливо достовірно встановити той факт, що заявнику, станом на день подання до суду заяви про видачу судового наказу, дійсно не була сплачена орендна плата за 2023-2024 роки, оскільки в даних довідках міститься інформація про нараховані і виплачені суми лише до грудня 2024 року, той час коли заява про видачу судового наказу була направлена до суду 14.03.2025 року.

Будь-які документи, які б чітко підтверджували той факт, що заявнику, станом на момент подання до суду заяви про видачу судового наказу, дійсно не була виплачена орендна плата за 2023-2024 року, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки нормами діючого цивільного процесуального законодавства не передбачено залишення без руху заяви про видачу судового наказу, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 183 СК України, ст. ст. 163, 165, 166, 259, 260, 353 ЦПК України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» заборгованості за договором оренди земельної ділянки.

Заявнику роз`яснюється, що він має право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чорна

.