І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2025 р. м.Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крячка Олега Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів,
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Крячко О.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі.
В заяві зазначено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана вище справа.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2024 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів відмовлено.

При цьому, вказаним рішеннями не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник позивача просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17 000 грн.

Позивач ОСОБА_2 подала клопотання про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення або про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила відмовити в стягненні на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх необгрунтованості та недоведеності. Відповідачем не надано усіх доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомого, зокрема всіх додатків до відповідного договору про надання правничої допомоги, та квитанцій, які б підтверджували сплату таких витрат. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу не відповідає складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, і є явно завищеним. Крім цього, заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є надмірним для неї з огляду на те, що на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, одна з яких потребує лікування. (т.2 а.с.26-29)

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Крячко О.В. подав додаткові пояснення, в яких заперечує проти тверджень позивача про її скрутний матеріальний стан.(т.2 а.с.37-38)

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. (т.2 а.с.47)

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Крячко О.В. в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує, просить задовольнити. (т.2 а.с.48)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. (т.1 а.с.1-5)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2025 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів відмовлено. (т.2 а.с.7-10)

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 686/5660/23.

Судом встановлено, що представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Крячко О.В. у відзиві на позовну заяву зазначив, що докази понесених відповідачем судових витрат будуть надані суду в порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК.

Рішення у справі було ухвалене 03.03.2024.

Заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача направлено до суду засобами поштового зв`язку 05.03.2025 (т.2 а.с.24), тобто в межах встановленого законом строку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підтвердження понесених витрат та їх розміру до заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача долучив наступні докази: копію договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01.02.2024, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Крячко О.В.; копію додатку №2 (стягнення пені) від 19.07.2024 до договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01.02.2024 (т.2 а.с.20); копію акту приймання-передачі правової допомоги №2 (стягнення пені) від 03.03.2025 до договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01.02.2024 (т.2 а.с.21).

З копії договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01.02.2024 вбачається, що він укладений з метою представництва інтересів ОСОБА_1 у цивільних справах у разі виникнення спорів із Трофименко Т.Ю. (окрім цивільної справи №619/5787/23).

Відповідно до додатку №2 (стягнення пені) від 19.07.2024 до договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01.02.2024, ОСОБА_1 доручає, а адвокат Крячко О.В. приймає та зобов`язується виконати наступне конкретне завдання в межах договору: консультування, складання і підписання процесуальних документів, захист і представництво інтересів клієнта, а саме: підготовка документів, збирання доказів, складання та підписання процесуальних документів, представництво інтересів клієнта в судах усіх інстанції в цивільній справі №127/21461/24 за позовом ОСОБА_2 .

В п.2 додатку №2 сторони погодили, що розрахунок гонорару адвоката розраховується в наступному порядку, зокрема: складання відзиву на позовну заяву 6 000 грн. за один документ; складання інших заяв по суті справи (заперечень на відповідь на відзив, тощо) 3 000 грн. за один документ; складання заяв, клопотань, тощо процесуального характеру або заперечень проти таких самих клопотань інших учасників справи (окрім клопотань про ознайомлення з матеріалами справи та про участь в режимі відеоконференції) 1 000 грн.; участь в судовому засіданні 1 000 грн. за одне судове засідання у т.ч. в режимі відеоконференцзв`язку. Якщо судове засідання було призначено, і адвокат з`явився в відповідний час та місце для прийняття в ньому участі, для виникнення права на отримання оплати не має значення, чи воно відбулось. (т.2 а.с.20).

У п.3 додатку №2 сторони узгодили, що клієнт сплачує адвокату гонорар, остаточна сума якого визначена в акті приймання-передачі правничої допомоги відповідно до положень п.5 даного додатку розстрочкою рівними сумами щомісяця впродовж 6 місяців з моменту підписання такого акту.

Отже, сторони в договорі обумовили сплату гонорару адвокату у майбутньому, а тому твердження позивача про відсутність доказів фактичної сплати гонорару адвоката як підстави для відмови в стягненні витрат на правничу допомогу суд до уваги не бере.

Акт приймання-передачі правової допомоги №2 (стягнення пені) до договору про надання адвокатом правничої допомоги від 01.02.2024 сторони підписали 03.03.2025.

Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, яку необхідно стягнути з позивача на користь відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Судом встановлено, що сума гонорару адвоката залежить від обсягу послуг з визначеною вартістю кожної окремої послуги.

Водночас, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

Відповідно до частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19 зазначає, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Крім цього, відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №127/9918/14-ц).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з урахуванням обставин справи, її складністю та важливістю для сторін, обсягом виконаної адвокатом роботи, наявність сталої судової практики в даній категорії справа, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.

Таким чином, заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крячка О.В. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 12, 15, 134, 137, 141, 142, 208, 247, 257, 260, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крячка Олега Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя