ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/9742/24 Провадження 2/636/684/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

представника позивача адвоката Доценко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2024 (зареєстровано 07.11.2024) через систему «Електронний суд» до Чугуївського міського суду Харківської області надійшла позовна заява, в якій представник позивача адвокат Доценко Н.В., яка діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги, просить скасувати арешт на належне позивачу майно та оголошення заборони на його відчуження, накладений постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ 03.06.2011 у виконавчому провадженні №26901192 та стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що позивач звернулася до нотаріуса для складення заповіту на належні їй земельні ділянки. Від нотаріуса їй стало відомо, що постановою Чугуївського ВДВС МРУЮ від 03.06.2011 року у ВП №26901192 було накладено арешт на її майно та оголошено заборону на його відчуження. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників інформація про боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) відсутня. 16.09.2024 адвокатом направлено адвокатський запит до Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання копії постанови про відкриття ВП №26901192 та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 03.06.2011 року у ВП №26901192. З відповіді Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адвокатський запит стало відомо, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №26901192 з примусового виконання наказу №2-н-103 виданого 01.03.2010 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» борг за послуги мобільного зв`язку та договірну санкцію у розмірі 1353,01 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 25,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 грн., що були сплачені заявником, а всього стягнення з боржника 1408,51 грн. 03.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу. 03.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, для забезпечення реального виконання рішення суду. Заходами державного виконавця встановлено: що на рахунках боржника відсутні кошти, на які можливо звернути стягнення; відсутні відомості з ПФУ, ДПІ про джерела або суми доходів, та розміри утриманого податку з доходів. Згідно відповіді з електронної бази МВС України за боржником право власності на об`єкти рухомого майна не зареєстровано. Іншого майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, здійснені заходи щодо розшуку майна, належного боржнику виявились безрезультатними. На підставі вищевикладеного, 16.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п. 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (в редакції 1999 року). Повторно виконавчий документ до Відділу не надходив, на виконанні не перебуває. Станом на 29.10.2024 (день подачі позову) відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1 немає. Враховуючи те, що ОСОБА_1 ніколи не користувалася мобільним зв`язком, та не була боржником, до Чугуївського міського суду Харківської області було направлено заяву про видачу судового наказу №2-н-103, виданого 01.03.2010 Чугуївським міським судом Харківської області. З відповіді Чугуївського міського суду Харківської області стало відомо, що ані ОСОБА_1 , ані ЗАТ «Український мобільний зв`язок» не є сторонами по справі №2-н-103 за 2010 рік. Також Чугуївським міським судом Харківської області повідомлено, що згідно алфавітних покажчиків цивільних справ наказного провадження за 2010 рік та облікових даних КП Д-З, на ОСОБА_1 не зареєстровано жодної справи. Тобто у позивача відсутній інший спосіб усунення порушення її прав, крім як звернення до суду. При закінченні виконавчого провадження в порушення ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) арешт з майна боржника накладений постановою державної виконавчої служби знято не було, що суттєво обмежує права позивача, як власника майна, та свідчить про необхідність його скасування. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, що зазначено у відповідному правовому висновку постанови Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник відповідача надала до суду відзив, в якому зазначила наступне. Перевіркою інформації, яка міститься в АСВП встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №26901192 з примусового виконання судового наказу №2-н-103, виданий 01.03.2010 Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» боргу за послуги мобільного зв`язку та договірну санкцію у розмірі 1353.01 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 25,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 грн., що були сплачені заявником, а всього стягнення з боржника 1408,51 грн. 03.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу. 03.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, для забезпечення реального виконання рішення суду. Заходами державного виконавця встановлено: що на рахунках боржника відсутні кошти, на які можливо звернути стягнення; відсутні відомості з ПФУ, ДПІ про джерела або суми доходів, та розміри утриманого податку з доходів. Згідно відповіді з електронної бази МВС України за боржником право власності на об`єкти рухомого майна не зареєстровано. Іншого майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, здійснені заходи щодо розшуку майна, належного боржнику виявились безрезультатними. На підставі вищевикладеного, 16.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п. 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (в редакції 1999 року). Повторно виконавчий документ до Відділу не надходив, на виконанні не перебуває. Станом на 18.11.2024 (день складання відзиву) відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1 немає. 16.12.2011 виконавчий документ повернуто стягувачу, рішення суду не виконано, підстав для скасування арешту немає. Повернення виконавчого документа з вказаних у постанові від 16.12.2011 підстав не позбавляє стягувача повторно пред`явити його до виконання. Крім того представник відповідача зазначила, що відповідачем у вказаній справі має бути стягувач ЗАТ «Український мобільний зв`язок». У зв`язку з чим щодо вимоги про скасування арешту поклалася на розсуд суду, просила залучити ЗАТ «Український мобільний зв`язок» в якості відповідача, з задоволенні вимог щодо стягнення судового збору просила відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, щодо залучення в якості відповідача ЗАТ «Український мобільний зв`язок» заперечувала.

Представник відповідача в судові засідання 29.01.2025 та 18.03.2025 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про місце та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином. У відзиві на позов зазначила, що вони не є належим відповідачем.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне

Згідно копії листа Чугуївського ВДВС №38628 від 20.09.2024 (а.с.11) Перевіркою інформації, яка міститься в АСВП встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №26901192 з примусового виконання судового наказу №2-н-103, виданий 01.03.2010 Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» боргу за послуги мобільного зв`язку та договірну санкцію у розмірі 1353.01 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 25,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 грн., що були сплачені заявником, а всього стягнення з боржника 1408,51 грн. 03.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу. 03.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, для забезпечення реального виконання рішення суду. Заходами державного виконавця встановлено: що на рахунках боржника відсутні кошти, на які можливо звернути стягнення; відсутні відомості з ПФУ, ДПІ про джерела або суми доходів, та розміри утриманого податку з доходів. Згідно відповіді з електронної бази МВС України за боржником право власності на об`єкти рухомого майна не зареєстровано. Іншого майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, здійснені заходи щодо розшуку майна, належного боржнику виявились безрезультатними. На підставі вищевикладеного, 16.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п. 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (в редакції 1999 року). Повторно виконавчий документ до Відділу не надходив, на виконанні не перебуває. До 30 червня 2017 року діловодство з виконання судових рішень, порядок зберігання справ виконавчого провадження регулювалось Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, після Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженими наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5 далі (Правила), які набули чинності 30.06.2017 року. Згідно п. 2 розділу ХІ Правил (п. 9.9 Порядку роботи з документами) строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Матеріали виконавчих проваджень за 2011 рік знищені у 2014 році, в порядку передбаченого п. 1 розділу ІІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженими наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5. Станом на сьогодні відкритих виконавчих проваджень де боржником є ОСОБА_1 немає.

Згідно копії інформації ВП спецпідрозділ від 18.11.2024 (а.с.23) у Чугуївському ВДВС перебувало виконавче провадження №26901192 (завершене), відкрите на підставі судового наказу від 01.03.2010 №2-н-103, виданого Чугуївським міським судом Харківської області, боржник ОСОБА_1 , стягувач ЗАТ «Український мобільний зв`язок», сума грошових коштів, яка підлягає стягненню 1408.51 грн., 03.06.2011 відкрито провадження, 03.06.2011 звернуто стягнення на майно боржника (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження), 16.12.2011 повернуто ВД стягувачу п.2 ч.1 ст. 47 (відсутність у боржника майна).

Згідно копії листа Чугуївського міського суду Харківської області №01-26 від 27.09.2024/31/2024 (а.с.12) ані ОСОБА_1 , ані ЗАТ «Український мобільний зв`язок» не є сторонами по цивільній справі №2-н-103 за 2010 рік; згідно алфавітних покажчиків цивільних справ наказного провадження за 2010 рік та облікових даних КП Д-З, на ОСОБА_1 не зареєстровано жодної справи.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 29.10.2024 (а.с.13) за параметром «фізична особа ОСОБА_1 РНКОПП НОМЕР_1 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ЄРБ інформація відсутня.

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду в усіх випадках, які не визначені даним Законом.

Так, ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №203/3435/21 (провадження №61-5467св22), від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

На думку суду, оскільки наявна заборона перешкоджає позивачу, реалізувати своє право на розпорядження майном, враховуючи, що ця заборона була накладена ще у 2010 році і жодна особа, не заявляє, що він був накладений в її інтересах, відсутні відомості про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо позивача, зважаючи на те, що подальше існування такого обтяження є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном, суд дійшов висновку, що слід скасувати спірний арешт та задовольнити позов.

Щодо клопотання відповідача про залучення ЗАТ «Український мобільний зв`язок» суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

З наданих до суду матеріалів не вбачається жодних даних щодо ЗАТ «Український мобільний зв`язок» (код ЄДРПОУ, юридична адреса відомості щодо правонаступників). Крім того встановлено, що ані ОСОБА_1 , ані ЗАТ «Український мобільний зв`язок» не є сторонами по цивільній справі №2-н-103 за 2010 рік; згідно алфавітних покажчиків цивільних справ наказного провадження за 2010 рік та облікових даних КП Д-З, на ОСОБА_1 не зареєстровано жодної справи.

Таким чином, оскільки позивачем клопотання про залучення співвідповідача в суді не заявлене, норми діючого ЦПК України не передбачають можливості відповідача ставити питання щодо залучення співвідповідача, з урахуванням вищевикладеного, у суду відсутні передбачені законом підстави залучати до участі у справі в якості відповідача ЗАТ «Український мобільний зв`язок».

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач довів наявність підстав для скасування накладеного на належне їй майно арешту.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Скасувати арешт на належне ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) майно та оголошення заборони на його відчуження накладений постановою держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції від 03 червня 2011 року у виконавчому провадженні №26901192.

Стягнути з Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1211.20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок), судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. О. Золотоверха